הלו?
אני… אני שומע רק בקושי.
מה?
איפה?
ישנתי יום שלם?
כתוב כאן על מגפה שג'רי גילתה שהייתה ב-1702.
ועל סמך זה
הצלחנו להסיק שהיומן היה שייך לשרה ווסטקוט וורן.
ו…
בבקשה.
תודה.
חשבנו שייתכן שהפריט המקולל קבור עם ריצ'רד וורן.
אז ויק הציע שנוציא את הגופה מהקבר.
אז עשינו את זה.
מה עשיתם?
הוצאנו מהקבר את הארון של ריצ'רד וורן.
הוצאתם מהקבר את הגופה של מייסד העיירה?
- כן, היא שם. - כן, היא כאן.
יצאתם מדעתכם לגמרי?
בסדר, תקשיב למה שהיא מספרת לך.
- אלוהים אדירים. הוא בתוך זה? - לא. הוא למעלה.
העברנו אותו.
למה…
וואו. למה העברתם אותו?
כי הוא עוד בחיים.
מה?
אבל הצלחנו לתקשר קצת בעזרת פתקים.
מה?
ריצ'רד וורן נמצא בחדר הזה.
הוא ממתין לך.
מה אתם…
למה שהוא ימתין לי?
הוא מוכן לתקשר רק עם "מגן האי הראשי". אנחנו מניחים שזה אתה.
כן, תראה את זה. אתה רואה?
כן. כן.
תיכנס לשם
ותאלץ אותו להגיד לך
איך לעזאל פותחים את הדבר הזה.
- לא! - לא! לא!
אל…
אל תנסה לעשות את זה בעצמך.
גרום לו לעשות את זה.
קח.
אתן לכם פרטיות.
- שלום אני פטרישיה -
- אתה כועס בגלל משהו שאמרתי? -
- אני ראש העיר טום לופטיס מנהיג -
- מה שמך? -
שכחתי משהו.
אתה יכול לדבר?
כן.
איך…
איך אתה עוד בחיים?
שד רימה אותי והנתינים שלי בגדו בי.
אבל כוח מרושע מקיים אותי.
מה זאת אומרת? אתה מדבר על הדבר הזה?
כן?
אתה יכול לפתוח את זה?
שחרר את החבלים.
כן. כלומר…
אני יכול לשחרר אותם קצת.
כן, זה… כן, בוא נוריד אותם ממך.
מה זה?
חשבתי שזו הישועה שלי.
לא מצאנו אפילו שרץ כדי להשקיט את הרעב.
חלק אכלו את הגופות,
אחרים זללו אפר.
תהיתי איך אשים קץ לחיי כשראיתי את זה.
סליחה, שכחתי את התיק שלי.
מה…
מה ראית?
מאכל פשוט.
פטרייה.
הודיתי לאלוהים.
אבל משהו אחר בא אליי.
מה זה היה?
שד?
האי עצמו?
אבל גוועתי ברעב וגם הוא גווע ברעב.
הוצעה ברית להצלת הישוב שלי
ואני חתמתי עליה
בדם, בצואה ובזרע.
מה הצעת בתמורה?
אילו הייתי מסרב,
איש מכם לא היה כאן.
ייתכן שזה היה עדיף.
קל לשפוט כשהאי משגשג סביבך.
משגשג?
הבן שלי תקוע בפאקינג גיהינום.
אני חושב שהוא דיבר אליי.
שמעת לו?
לא.
מה הוא רצה?
הוא יודע שאנשים מפוחדים עושים מעשים נואשים.
מה זאת אומרת?
אני רוצה לראות את החפצים של הילדים שלי.
- בובת בד, פרת עץ -
בכל רגע שביליתי בארון ההוא,
דמיינתי את המוות שלהם.
שרה.
זה עצוב מאוד.
כל עוד יש אנשים שדמי זורם בעורקיהם,
אתם מחויבים לברית. אבל אני האחרון.
מה אתה אומר?
קחו אותי לים,
אחרי הנקודה שמלחים מפחדים ממנה.
ברגע שאהיה מעבר לאחיזה שלו,
בלי הקללה שמוטלת עליי,
אני מאמין שאזדקן ואמות.
כשהשושלת שלי תיעלם,
המוות שלי ישחרר את האי מהקללה.
ראשית, אנחנו לא יודעים שזה יהרוג אותו.
יש רק דרך אחת לגלות.
שנית, האי לא ישחרר אותו בקלות.
מסוכן מספיק שם.
בים, בלילה, ובטח עם מלחים חלשים.
ואני לא מדבר עליו.
אין לדעת מה יקרה שם.
לפי העובדה שאתה לא יודע את זה, אני מבין כמה זה מסוכן.
אמש…
חשתי בנוכחות.
באמת.
אני לא יודע מה היא ואני לא יודע מה היא רוצה.
אני יודע שאנחנו חייבים לשים לזה קץ.
אני יודע שאנחנו חייבים לנסות.
הוא לא ייכנס לסירה שלי, אלא אם כן יהיה בארון.
ויק ישיט אותנו.
אבל יהיו אנשים במזח.
אז אני חייב לשאול, תסכים לחזור לארון?
רק עד שנהיה בסירה.
- רק עד שנהיה בסירה. - כן.
כן. בסדר.
טום.
שיט.
מה הוא עושה כאן?
ייתכן שמישהו דיווח שצרחתי. תן לי לדבר איתו.
מה? רק רגע.
טום.
אני אטפל בזה.
תראה, פטרישיה מכה שנית.
איבדתי את המפתחות, מצאתי את המפתחות, נהדר לפגוש…
שיהיה לך לילה טוב.
בסדר, גם לך.
- כן. - את…
כדאי שתלך הביתה.
פטרישיה.
בואי הנה. צאי מהג'יפ שלי.
מה את עושה לעזאזל?
פטרישיה.
בואי הנה.
- אני נשבע… - אלוהים אדירים.
פטרישיה, מה לעזאזל את עושה?
תקשיבי לי. פטרישיה.
עצרי! עצרי מיד!
בואי הנה!
בוא נזוז.
דייגים רבים לומדים בדרך הקשה שאסור להתרחק מדי מהאי.
זה כמו משולש ברמודה שם בחוץ.
נעצור שתי דקות לפני שנגיע לקו הזה.
זה אזור המוות.
חצייה שלו תפעיל את האור הזה.
מעבר למצוף הזה, אנשים כמוני לא חוזרים לרוב.
בכל אופן, אעצור את הסירה בסמן שתי הדקות.
תוכל להעביר אותו לסירת ההצלה ולהמשיך איתו לבדך.
שתי דקות זה קרוב מדי בשבילך?
לא תצליח לחתור יותר מזה בסירה הקטנה.
בוא נעביר אותו אל מעבר למצוף ונשלח אותו לגיהינום כדי לשים לכל זה קץ.
השטן ריחף מעל העיר,
הפך אותה לשלו.
האנשים בה שלו.
הרוע ניצח את הטוב כאן.
תראי את הכנסייה שלי.
אין לי קהילה…
יש לי גראס אם את… רוצה.
צריך רק לעשן בחוץ.
אבא שלך לא יחזור בקרוב, נכון?
לא, רק עוד הרבה זמן.
ערב טוב.
מה הקטע שלו?
אני לא יודע. אני…
פעם חשבתי שהוא מפחד מכל דבר.
אבל אני חושב שהוא פשוט שקרן.
רוצה לגלות?
החדר שלו למעלה?
קלי, בסדר.
עזבי את וייטווד הלילה. אני מתחנן.
- איזה כוח? - עזבי לפני שיהיה מאוחר מדי.
קלי, אני… אני חושב שעדיף שלא ניכנס לשם.
אם הוא באמת משקר לך, הוא לא יכול להעניש אותך.
זה נקרא יתרון מוסרי.
- שריף -
אתה לא עוצר אותי?
לא.
כי אני לא יכול להקשיב לזה כל הלילה.
אבל אני משתגע, פטרישיה.
אני מקבל שיחות טלפון מוזרות.
אני פאקינג שולף אנשים מהים.
אני צריך לדעת מה לעזאזל קורה.
אין לי מושג למה אתה מתכוון.
אני חושב שאת יודעת בדיוק למה אני מתכוון.
ואני יודע שאת נאמנה ללופטיס, אבל אנשים מדברים.
הם מקימים ועד פעולה או משהו,
והיי, אני לא מאשים אותם.
אף אחד לא הצליח לתפוס אותו ב-24 השעות האחרונות.
הם פשוט לא מבינים מה הוא עושה.
אז תסבירי לי מה הוא עושה.
כי כל עוד אני לא מבין, זה מסוכן לי, לאשתי
ולכל אדם שנמצא באי.
אני לא יכולה. הם אמרו לי לא לעורר בהלה.
אלוהים אדירים. ממה אני כבר עלול להיבהל?
בחייך, פטרישיה.
את יודעת שתמיד הייתי לצדך.
בערך קילומטר וחצי מהאי. ראות נמוכה.
מה? מה זה?
האי משחק בנו.
ודא…
ודא שהארון מחובר היטב.
אבדוק מה קורה למטה.
מי שם?
שלום.
אני יודע שזה אתה.
בבקשה.
תגיד משהו.
- אני מרגיש שאני נחנק! - הכול בסדר. פשוט…
תנשום עמוק.
תודה לאל. תבורך.
אתה מתכוון להוציא אותי עכשיו?
אני לא יכול. ואני… מצטער מאוד.
- הבטחת לי. - כן. אני יודע.
אני מבין את זה, ואני באמת… מצטער מאוד.
לך תזדיין.
- שאני אלך להזדיין? - כן, אמרתי "לך תזדיין".
לך תזדיין אתה!
שאני אלך להזדיין? אתה תלך להזדיין.
תזדיין.
אתה עוד כאן?
הוא מבקש שנוציא אותו.
לעולם לא אבין איך השגת את העבודה שלך.
למה אתה שואל אותי בכלל?
- הוא לא ביקש הרבה. - כן.
זה מתחיל בדבר אחד ועובר לאחר. לא אשחרר את הדבר הזה.
לא, אל תבטח באדם שיודע שהמוות בדרך אליו.
טוב, זה קשה…
כן, ברור שזה קשה! ברור שזה פאקינג קשה!
תראה.
החבר הכי טוב שלי, מארק דויל, ואחותו.
החברה שלי, ג'רי.
ג'רי דויל?
כן.
ג'רי מהמוזיאון?
כן, היא.
ג'רי דויל מהאגודה ההיסטורית?
- אמרתי שכן. - סליחה.
הייתי רק בן 16.
זו הייתה תקופה רעה באי.
אז היה סגר באי.
הייתה שעת עוצר, אנשים נעלמו.
רגע מושלם לטיול דייג.
ארבעת החברים שלי ואני החלטנו לגנוב סירה,
לצאת לגלים, לבחון את עצמנו.
כן. כן.
זה הכה מלמטה בהתחלה. מכה חזקה.
זה היה גדול.
זה עמד לקרוע את הסירה לגזרים בשניות.
ואז שמעתי את ריקי אומר שהוא ראה…
הוא ראה זרוע.
ופתאום נעשינו שוב ילדים קטנים שקוראים לאימהות שלנו
ואני…
אני… ידעתי שאני חייב להסתלק משם.
לפני שכל העניין ישקע. לפני שניגרר לפה שלו.
אז התחלתי לשחות משם.
ואז… הרגשתי אותו תופס לי את כף הרגל.
פחדתי מאוד.
הוא משך אותי וניסיתי לברוח.
ואז קלטתי שזה מארק, מתחנן לעזרה.
ועכשיו,
שנינו נמשכנו מטה ו…
ראיתי את הדבר הזה מתחתיו.
שנינו נמשכנו מטה ואני…
השתחררתי ממנו בבעיטה.
ויק, זה לא היה באשמתך.
סיפרתי לך את הסיפור הזה רק כדי שתקשיב לי פעם אחת.
אל תוציא אותו!
כבר הוצאתי אותו.
הוא בקושי מסוגל לעמוד.
לך לעזאזל.
כן. כן.
כן.
הם נועלים רק אם יש סוד בפנים.
זו אימא שלך?
היא הייתה יפה מאוד.
חשבתי שאמרת שהיא מתה בלידה.
זה נכון.
הכרתי אותה.
זה עצוב יותר משציפיתי.
חשבתי שזה יהיה סוד כיפי.
כן, אז התיאוריה שלי היא שהאי משחית.
ואולי זה מה שעמד לקרות לי.
הייתי בדרך להפוך לתקרית איומה נוספת בהיסטוריה שלנו.
מי יודע?
בסדר, כן, אני יודעת איך זה נשמע. אני מבינה.
פטרישיה משוגעת. זה… בסדר.
כן. סיימתי.
אתה מאמין לי?
אני פשוט לא רוצה לגלות.
לא חיבבתי את המקום קודם ואני לא מחבב אותו יותר עכשיו.
סיפרתי לך רק חצי מהסיפור…
ויש לי הפתעה.
זה מספיק.
את מבינה? זה מספיק לי.
אני לא צריך שום דבר. אני לא צריך את החלק הבא.
עשי לי טובה.
למה שלא תמסרי לחבר שלי, ראש העיר, שאני מתפטר ואעזוב בעוד השבוע.
זה הכול.
בסדר.
ותרגישי חופשייה לצאת לבד.
- בסדר. - הדלת מקולקלת ממילא.
ייתכן שהכול יהיה בסדר מחר.
כן, טוב…
זה נשמע מבטיח.
ובהצלחה לכולכם.
תודה.
"קדימה, בחורים
בואו נרוויח את המשכורת שלנו היום
מי יישאר אחרון?"
אתה מכיר את השיר, ויק?
"נעלה לסיפון ונפליג היום
מי יישאר האחרון?"
אנחנו מתקרבים.
תכין את סירת ההצלה.
מעניין מה יהיו המילים האחרונות שלי.
האם אחשוב על הילדים שלי?
על משהו פשוט? תלונה קטנונית כלשהי?
האם אחשוב על אמי?
או שאומר, "בבקשה, אלוהים,
תן לי לחיות"?
תשמע, אם אגיע לגיל 60, אהיה מרוצה מאוד.
לא, לא, לא…
בואו נמשיך.
"הסקיפר מכריז
על מפנה ימני
אבל מי יישאר אחרון?
הרוח המזרחית
לא יכולה לעצור אותנו
אפילו שהדגים מעטים
והמים שחורים…"
אנחנו צריכים תוכנית אחרת.
בן זונה! תן לי את זה!
- אני רוצה לחיות! - תן לי את זה!
עזוב אותי, דוב ענק שכמוך! עזוב אותי, חתיכת דפוק!
אאלץ אותך לאכול את הזין שלי!
לעזאזל!
תביא את הצלצל! מיד!
אני לא רוצה למות! אני לא רוצה למות!
- תכניס אותו לארון! - לא! לא!
- תישאר שם. - זהו זה!
תנו לי לחיות!
שכב!
אני לא רוצה למות!
תודה.
תנו לי לחיות!
שיט. שיט.
שיט.
לעזאזל.
ויק!
- חשבתי שאתה מת! - כן?
- אז מה אתה עושה שם למטה? - אני… חיפשתי פצצות תאורה.
כדי שימצאו אותך? לך לעזאזל.
החרא הזה…
למה הזזת את זה?
עשית עבודה טובה.
תודה.
עשיתי עבודה מעולה.
רגע, בדקת את הארון?
כן.
יש שם רק צלעות ונקניקייה וינאית.
לפחות הוא לא ישיר שוב.
כן, מושלם. בעטת את המזוודה שלי במורד המדרגות,
- חתיכת דביל גמלוני. - היא נפלה. סלח לי, היא נפלה.
יש גלגלים למטה, הם מטרד.
זו האכסנייה הכי גרועה שלנתי בה.
- טוב. אז אתה יכול לעזוב. - יש לך ריח של חרא של כרוב…
- זה… - בתוך חיתול.
תרגום: אסף ראביד