VIDOVSBEJA
SVEICIENS NO MĒRA
MŪSU VĒSTURE
Skaisti, Tom.
Dieviņ!
- Ak nē. - Kas?
- Mans dzejolis nav ielikts. - Ak nē.
Neticami.
Mēs ar viņu pārbaudījām maketu trīs reizes.
Bet, zini, tā gadās. Tā ka netiesā viņu pārāk bargi.
Varbūt tev taisnība.
Nolasi vēlreiz!
"Jaunanglijas visrūpīgāk glabātais noslēpums."
Ilgi tā nepaliks.
"Starbucks šeit nemeklējiet."
Nolasi to daļu par Martasvinjardu!
"Vidovsbeja ir nākamā Martasvinjarda."
Par to arī viss.
- Jā, zinu. - Nav gluži "daļa".
Labi, lasi tālāk.
OMĀRI
Lūk, tā…
tā…
tā Vidovsbejai būtu jāgaršo.
Tiešām.
Pagāja laiciņš, līdz sapratu, kā to lietot.
Nu, bija vērts.
Vienīgi neviens to nepasūta.
Esmu tajā daudz ieguldījis.
- Es nezinu… - Zinu.
Un tu atpelnīsi savu naudu ar uzviju.
Nedēļas nogalē ieradīsies tūristi, un tad ziņas izplatīsies.
Tev būs daudz iesp…
Vik, pazūdi, draugs!
Bešīr, kas, ellē, notiek?
Tas ir mans iztikas avots, izdzimteni!
Neesmu izdzimtenis.
Tikko sakārtoju, visi numuri rezervēti.
Tā, Vik.
Iedzersim kafiju.
Nē, tu nedrīksti ļaut cilvēkiem te palikt.
Ne jau viesnīcā.
Viesnīca nav laba.
Vik! Vik, beidz!
- Es biju pirmais. - Ak vai!
- Nē. Nē! - Vik!
Prātīgi!
Vesels?
Tā, Vik, braucam izgulēties!
Nē! Nē, nē, nē!
Viesnīca ir apsēsta.
Un jūsu mērs…
jūsu mērs ir muļķis.
- Liec viņu mierā. - Jā, liec mierā.
- Nekaitīgs. - …visus iedzīs nāvē.
Jā, mēs viņam neesam nekas. Viņš ir savtīgs.
Savtīgs muļķis.
Nē.
Labi.
Labi, ļaudis. Ziniet ko? Ļausim viņam mazliet atdzist.
Kā viņš var atvērt logu?
- Viņš pats nekad tur… - Nav saslēgts.
- …nepaliktu. - Paliktu gan.
Nē, viņam nevar ticēt.
Viņam rūp vienīgi nauda.
Man nerūp gan vienīgi nauda.
- Rūpējos par visiem. - Viņš nav vietējais.
Viņš ir gļēvulis.
Ej ellē, stulbais pāķi!
ŠERIFS
- Es esmu pāķis. Nu jūs saprotat? - Es ne…
- Es, protams, ne… - Jūs dzirdējāt.
Jūs dzirdējāt, ko viņš pateica.
- Es… - Jūs dzirdējāt.
Es neesmu pāķis!
Kurp mēs braucam? Es negribu!
Viņam vienkārši jāizguļas.
Paldies jums visiem.
- Neticami. - Gatavais cirks.
Džinij! Pēc pasūtījuma.
Dzirdēju, ka tev bijusi baigā diena.
Tu dzirdēji?
Vai zini, cik grūti bija sarunāt to rakstu?
Es zinu, zinu.
Ne grama pateicības.
Un tas mūdzis…
Zini, Vikam nav bijusi tā vieglākā dzīve.
Vai tāpēc viņš drīkst darīt visu, kas ienāk prātā,
un visi viņu mīlēs?
Tu zini, ka šejienieši baidās no pārmaiņām.
Un, kad Tas Kungs sapulcina ganāmpulku,
viņš aicina ganu.
Tātad tu tagad atkārto svešus tekstus.
- Skaidrs. - Jā. Jēkaba vēstule 4:6.
Bla-bla, Bībele, Bībele, zini.
Nuja.
Negribi ienākt iedzert?
- Izņemu ēdienu Evanam. - Labi, nākamreiz.
Nākamreiz.
Klau…
Naktī labāk turi durvis aizslēgtas.
- Kā, lūdzu? - Zvans.
Tas droši vien bija Evans, un mums būs runāšana.
Bet abi zinām, ka no tā nebūs jēgas.
- Zvans… Baznīcas zvans? - Jā.
Rozmariju un Patrišu arī pamodināja.
Tom, tas nav iespējams.
Tu nepazīsti manu dēlu.
Viss kārtībā?
Jā, ne vainas.
Brauc mājās pie dēla.
Vai to salika Ketija?
Nē, es.
Paldies.
"Stulbais pāķis".
Es tā negribēju. Es tiešām negribēju.
Un es zinu, ka tu esi…
jūs visi esat uzticīgi Vikam, bet tas nenozīmē, ka viņam taisnība.
Tagad ir pāršķirta jauna lapa, un tai viesnīcai nav nekādas vainas.
Tur noticis daudz kas slikts.
Jā, tā ir taisnība.
Bet tāpēc jau tā nav apsēsta.
Es nemūžam nevienu neapdraudētu.
Kāpēc tad pats tur nepaliec?
Tu maksāsi par manu numuru, El?
- Visi sametīsimies. - Jā.
Lieliski. Ļoti gaidu.
Šonakt.
Ļaudis, man mājās ir dēls.
Laba atruna.
Labi, es palikšu.
Ja ar to pietiks, es tur šonakt palikšu.
Tev jāpaliek Kapteiņa apartamentos.
Kur?
Zaudēja prātu.
Noslaktēja ģimeni ar cirvi.
Skaidrs, ka viņa vārdā nosaukti apartamenti.
- Vēl kas? - "Nepateicīgā Hortensa Ficdžeralda".
Dāma, kas izkrita pa logu?
Neglītene, kas bēga no savām kāzām.
Atkāpās līdz logam, izkrita un nositās.
Ja trīsreiz pateiksi "neglītā Hortensa", ieraudzīsi viņas nepateicīgo atspulgu.
Ziniet, mums vajadzētu sākt apšaubīt šīs teiksmas.
Es saožu naidu pret sievietēm. Vairāk nekā pieklātos.
- Tu nepierakstīji. - Piedod.
- 1962. gada Vecgada vakara nelaime. - Jā.
Džona Reinoldsa galva ēdiena liftā.
Klaunslepkava 1951. gadā.
Jā. Tips, kurš novāca klaunus?
Nē, slepkava klauna tērpā.
Piedod.
Viņam vajadzētu ielīst tajā šahtā zem grīdas.
Jā.
Paldies, Rozmarij.
Līdz pašam galam, nevis tikai līdz pusei, nīkuli.
Elementāri. Vēl kas?
Viņš tur visu nakti nenoturēsies.
Kērts varētu viņu ieslēgt.
Labi, es piekrītu.
Bet pēc tam visas šīs runas beigsies, jā?
Jūs liksieties mierā.
Ļausiet tūristiem tur mierīgi palikt.
Sarunājuši?
Jā, droši vien. Jā. Protams.
Labi. Paldies.
Nedari to.
IEEJA AIZLIEGTA
9:7, septītā īninga mājinieku uzbrukums, sit Bobs.
Bostona cer saglabāt divu punktu atrāvienu.
Klau, man šonakt jāpaliek viesnīcā,
lai pārliecinātos, ka viss ir gatavs tūristiem.
Pag, tūristi tiešām ieradīsies?
Jā. Tāpēc…
tu nakšņosi pie Rūtas.
Nē.
Dirsā, nē.
Nē. Beidz! Viņa ir veca. Lūdzu.
Lūdzu. Es negribu.
Piedod.
Vispār labi.
Pa, pa! Ko tu tikko izštukoji?
- Ko? Eju kravāt mantas. - Nē,
tas nebūs iegansts vazāties apkārt…
- Neapēd manu sviestmaizi! - …kad ienāk…
Es viņai ik pa laikam zvanīšu un pārbaudīšu.
Mani šī vieta biedē.
Labi, vēlu veiksmi!
Izaicinošākās es novācu, kā lūdzi.
Šī nav izaicinoša?
- Kas tas ir? - Viņi grib, lai tu filmē.
Tikai tā varēšot pārliecināties.
Labi.
Nu, dod man Kapteiņa apartamentu atslēgu!
Atpūtas telpā ir uzticības bārs.
Ieraksti veidlapā savu vārdu un ko dzēri.
- Skaidrs. - Tur ir kamera,
tāpēc es zināšu, ja šmauksies.
Tā nav gluži uzticība.
Marī to šodien aši uzspodrināja.
Gaisa kondicionētāja nav, bet viņa nolika uz galda ventilatoru.
Šeit ir divi krēsli pēc tavas izvēles.
Vietējie tualetes piederumi, veļa un ziepes ir vannasistabā.
Tu neienes viesu somas?
Velns!
Būšu sazvanāms mājās.
Pag, tu nepaliec šeit?
Ja nu viesim kaut ko vajag?
Tad esmu sazvanāms mājās.
Labunakti!
DRAUDZES MĀCĪTĀJAM KAUT NU JUMS NEBŪTU JĀNES ŠĪ NASTA,
BET, JA SKANĒS ZVANS, JUMS JĀZINA, KO DARĪT.
Jēzu!
Nu,
nesaprotu, kāpēc nevaram braukt prom jūlija beigās.
Paldies.
Līdz Darba dienai jau būsim prom.
Loftiss prasa par daudz.
Klau! Es zinu, zinu.
Ej gulēt.
Mīlu tevi.
Vai tu pārcelies?
Tiklīdz varēšu.
Prātīgi.
Laipni lūdzu Vidovsbejā.
Šeit ir tik daudz ko redzēt.
Nāciet līdzi! Es jums parādīšu.
Ko?
TĒTIS PĀRNĀCIS!
VIŅAI NEVAJADZĒJA TĀ TEIKT
ZOBI
BĒDZ
VĒL NE
BĒDZ
Ieraksti veidlapā!
AKUMULATORS
Neglītā Hortensa.
KAPTEIŅA APARTAMENTI
NEPATEICĪGĀ HORTENSA FICDŽERALDA
3 REIZES NOSAUKT VĀRDĀ IERAUDZĪT ATSPULGU
Viens, divi, trīs, četri, pieci.
Nu taču, bļāviens!
MIROŅA SKAPIS
Neceriet.
Hallo!
Čau, Rūta! Te Toms.
- Gribēju zināt, kā iet Evanam. - Čau, Tom!
Es viņu pasaukšu.
Lieliski. Paldies.
Evan!
Evan, tētis zvana.
Evan, tētis.
KAPTEIŅA APARTAMENTI
Aizmirsu, ka pīrāgs silst.
Apžēliņ! Nekas traks.
Tā.
Astoņi, septiņi, seši, pieci,
četri, trīs, divi, viens.
Laimīgu Jauno gadu!
Ei!
Sveiki!
Nu, es a… Kas jūs esat?
Ko jūs šeit darāt?
Ko šeit darāt jūs?
Viesnīcnieks neteica, ka te būs vēl kāds.
Vai viņš parasti brīdina viesus par citiem?
Ak dievs!
Es esmu Viljams.
Es esmu Toms.
Viss kārtībā? Izskatās, ka jums derētu iedzert.
- Lejā ir uzticības bārs. - Paldies, nē.
Vispār paldies, bet…
Arlabunakti!
Nāciet līdzi!
Velns!
Viss kārtībā, kaimiņ?
Kam jums tā kamera?
Ziniet? Es labāk nesākšu stāstīt.
Neesmu Vidovsbejā pirmoreiz.
Jopcik, bija patīkami beidzot pasūtīt kapučīno.
Jā.
Paldies.
Ak kungs!
Tiešām patīkami to dzirdēt.
Tātad kas jūs atvedis šurp šoreiz?
Es strādāju inženierbūvju konstrukciju firmā.
- Pilsēta nolīga inspicēt piestātni. - Skaidrs.
Jā. Paplašināšanai.
Jā. Izskatās, ka jūs gaidāt daudz vairāk prāmju.
Tāda cerība ir.
Tā ir liela nasta.
Jūsu vēlētāji noteikti priecājas.
Nē?
Viņi neatvieglo dzīvi.
Mazliet taču viņi jūs novērtē.
Ja ievēlēja par mēru.
Biju vienīgais kandidāts.
Apkaunojoši, Tom.
Labi. Izmēģināšu veiksmi.
PAŅEM KĀRTI!
- Nē. Nē. - Labi. Aiziet!
"Ak vai! Tēta gados jaunais boss šodien viņam uzkliedza."
- Ko? - Ko?
Man jāiet trīs lauciņus atpakaļ.
- Labi. Jūsu kārta. Aiziet! - Labi.
"Ripini un noskaidro, vai kaimiņš ir mājās."
Nu, kaimiņ!
Jā!
Kaimiņš izglāba.
Viens. Divi. Trīs. Četri.
Paldies, vecīt.
Aiziet!
"Tētim bija slikta diena.
- Ej sešus lauciņus atpakaļ." - Esmu pagrabā.
Mani iznīcina.
Jā, viņš bija vietējais.
Mana mamma bija no cietzemes.
Viņa te ieradās šonera ekskursijā.
Bet viņai bija grūti ar viņu sadzīvot.
Tāpēc es uzaugu Masačūsetsā.
Bet vasaras pavadīju šeit.
Agrāk šīs vasaras mani biedēja.
- Tiešām? - Jā.
Vai viņš bija tik slikts?
Nu…
nebija sliktākais vecis pasaulē.
Tikai vajadzēja staigāt apkārt uz pirkstgaliem. Saprotat?
Saprotu.
Kad kļuvu vecāks, viņš daudz nerunāja.
Pārcēlos šurp, kad viņš saslima.
Iepazinos ar savu sievu.
Pārējais pieder vēsturei.
Viņam laimējās, ka vispār atgriezāties.
Jā.
Bieži viņš atgriezās mājās, ierāvis dažas glāzes,
un izvirda šos…
šos šausmu stāstus par salu.
Nu, velns, es biju…
es tiem biju pārāk mazs.
Viņam nevajadzēja radīt bērnu.
Sauca par mīkstčauli, kad man bija seši gadi.
Vienmēr esmu teicis, ka salas vienīgais lāsts ir alkoholisms.
Esiet piesardzīgs.
Viņi novilks jūs sev līdzi, ja ļausiet.
Nolādētie atpakaļrāpulīgie, tupie mazpilsētas pāķi.
Lai viņi visi sapūst ellē, redzēsim, kā viņi sadeg, nolādēts.
Laikam esmu iedzēris par daudz.
Klau! Divas lietas es zinu pilnīgi droši.
Pirmkārt, jūs esat lielisks mērs.
Nē, nē, nē.
Es šo to par to zinu.
Un, otrkārt,
nekādu spoku nav. Skaidrs?
Nav… kā viņu sauca?
Herieta Ficdžeralda?
- Hortensa. - Lai būtu.
Jūsu logā neparādīsies neviena Hortensa.
Ziniet, kuģa kapteinis slepkava, tā Jaungada balle,
"nāvīgais klauns", ziniet…
Varbūt reiz tas viss tiešām bija īsts, bet vairs nav.
Tātad…
Labi. Gulēt!
Klau,
pabeidziet to viņu sarakstiņu un parādiet, kurš te ir galvenais.
Prozit!
Nu, varbūt tā ir labāk.
Labi. Nu tad.
Visu labiņu!
- Labunakti! - Labunakti!
Viss labi.
Esmu šahtā zem grīdas.
Ei!
Viljam?
Sveiks, kaimiņ!
Kāpēc neatbildējāt?
Jums palīdzēt?
Ko? Nē! Nē.
Nē, nelieniet iekšā.
Nē, es lienu laukā.
Nelieniet iekšā. Nelieniet…
Ak nē!
Es pats aizslēdzu durvis. Lai kas tas bija, viņam bija atslēga.
Ko…
Viņš…
Vai tu ko redzēji? Tu…
Tu šahtā nevienu neredzēji?
Vai es izskatos pēc tāda,
kurš nupat šahtā ar kādu sastapies?
Pag!
Es nesaprotu. Paklau, varbūt es
miegā staigāju?
Saprotu. Apžēliņ…
Teica, ka sauc Viljams.
Villijs.
Klauns.
Viņu tu satiki?
Tu kaut ko redzēji.
Tu kaut ko redzēji, un tik un tā ļausi cilvēkiem šeit palikt.
- Nesāc šīs blēņas, Vik! - Nē.
- Nepacel balsi uz mani. - Velns! Katru centu
- esmu ielicis šajā viesnīcā. - Saku - šis ir slazds!
Nē, nav!
Tai nav ne vainas.
Tad ieej tu Kapteiņa apartamentos.
Kērt, vienkārši…
vienkārši ieej tajā istabā un parādi viņam, ka nav, no kā baidīties.
Lūk! Redzi?
Iekšā.
- Ko? - Ieej iekšā un aizver durvis.
Mēs skaitīsim līdz desmit.
Viens, divi, trīs, četri, pieci,
seši, septiņi, astoņi, deviņi, desmit.
Kas, ellē? Sarunājām - desmit sekundes.
Bija arī desmit.
Kā tev šķita, cik ilgi tu tur biji?
- Desmit sekundes. - Tad varbūt ieej uz vēl 30?
Vai drīkstu vispirms paēst?
Kāda velna pēc tev 30 sekunžu dēļ jāēd?
Loftis, tu zini, ka ar šo salu kaut kas nav lāgā.
Tagad tu to esi redzējis pats savām acīm.
Attopies, dēls!
Tu esi šeit kopā ar mani.
Redzi to pašu, ko es.
Tu vari to atcelt tūliņ pat.
Nē, nevaru.
Mēs varam.
Nav pareizi vest šurp cilvēkus. Tu zini.
Sala ir pamodusies.
Tas ir bīstami.
Labi.
Kārtībā?
Kas, ellē, tas ir?
Melnais pelējums?
Pelējums.
Skaidrs - tas izraisīja halucinācijas.
Nē.
Vai tu domā, ka tas tik ātri iedarbojas? Nē.
To var labot 72 stundu laikā, Tom.
Un drošības dēļ es šos apartamentus slēgšu.
Loftis!
Kā gāja?
Labi.
Tulkojusi Dace Andžāne