VIDOUZ BĖJUS
LINKĖJIMAI NUO MERO
MŪSŲ ISTORIJA
Labai gražu, Tomai.
Dieve.
- O, ne. - Kas?
Neįtraukė mano eilėraščio.
O, ne.
Neįtikėtina.
Triskart su ja peržiūrėjome maketą.
Bet, žinai, taip nutinka. Todėl per daug jos nebark.
Taip, turbūt tu teisus.
Perskaityk dar kartą.
„Geriausiai išsaugota Naujosios Anglijos paslaptis“.
Neilgai.
„Neieškokite čia „Starbucks“.
Peršok prie tos dalies apie Martos Vynuogyną.
„Vidouz Bėjus yra kitas Martos Vynuogynas.“
Tiek ir tėra.
- Taip, žinau. - Čia ne visai „dalis“.
Gerai, tiesiog skaityk toliau.
OMARAI
Štai toks…
toks…
toks turėtų būti Vidouz Bėjaus skonis.
Tikrai.
Užtrukau, kol išsiaiškinau, kaip naudoti.
Buvo verta.
Tik… niekas to neužsisako.
Sukišau į tai daug pinigų, Tomai.
- Nežinau… - Žinau.
Ir tu susigrąžinsi pinigus, su kaupu.
Šį savaitgalį atvyks turistai, o paskui pasklis kalbos.
Tau atsivers daugybė pro…
Vikai, iki.
Beširai, kas, po velnių, čia vyksta?
Čia mano pragyvenimo šaltinis, šunsnuki!
Aš ne šunsnukis!
Aš ką tik viską sutvarkiau, visi numeriai užsakyti.
Gerai, Vikai.
Eime, suraskime tau kavos.
Ne, negalite leisti žmonėms čia gyventi.
Ne užeigoje.
Užeiga nėra tinkama!
Vikai, liaukis!
- Aš pirmas čia atėjau! - O Dieve.
- Ne! - Vikai.
Atsargiai!
Tu sveikas?
Gerai, Vikai. Eime, išsimiegosi.
Ne!
Užeigoje vaidenasi.
O jūsų meras…
jūsų meras yra kvailys.
- Atstok nuo jo, Lofti. - Taip, atstok nuo jo.
- Jis nepavojingas. - …visus mus pražudys.
Taip, mes jam nerūpim. Jis savanaudis.
Savanaudis kvailys!
Ne.
Gerai.
Gerai, mielieji. Žinot, ką?
Manau, leisime jam atvėsti.
Kaip jis galėjo atsidaryti langą?
- Jis niekad ten neitų… - Nes jis nesurakintas.
- …savo noru. - Aišku, kad eičiau.
Ne, negalite juo pasitikėti.
Jis tą daro tik dėl pinigų!
Aišku, kad ne dėl pinigų!
- Rūpinuosi mumis visais. - Nes jis ne vienas iš mūsų.
Jis bailys!
Užsikrušk, prasčioke neraliuotas!
ŠERIFAS
- Aš prasčiokas. Matot, apie ką kalbu? - Aš ne…
- Aiškiai nenorėjau… - Visi girdėjot jo žodžius!
Girdėjot, ką jis pasakė!
- Aš… - Girdėjot jį!
Aš ne prasčiokas!
Kur mes važiuojam? Aš nenoriu!
Jam tereikia išsimiegoti.
Visiems ačiū.
- Neįtikėtina. - Tikras cirkas.
Labas, Džine. Atėjau tik paimti.
Girdėjau, tavo diena buvo įdomi.
Girdėjai?
Žinai, kaip buvo sunku išrūpinti tą straipsnį?
Žinau.
Nė lašo dėkingumo.
O tas sumautas tipas…
Žinai, Vikui buvo nelengva.
Tai jis gali krėsti bet ką, kas šauna į galvą,
o žmonės jį tiesiog myli?
Žinai, vietiniai bijo permainų.
O kai Viešpats surenka bandą,
jis pakviečia ganytoją.
Dabar tik kartoji, ką girdėjęs.
- Žinoma. - Taip, ko gero. Jokūbo laiškas, 4–6.
Bla bla, biblija, biblija, supranti.
Taip.
Nori užsukti išgerti?
- Atėjau paimti maisto Evanui. - Gerai, kitą kartą.
Kitą kartą.
Nakčiai gal geriau užsirakink duris.
- Nesupratau? - Dėl varpo.
Kalbėkim atvirai, turbūt tai Evano darbas, aš su juo pakalbėsiu.
Bet abu žinome, kad iš to nebus jokios naudos.
- Dėl varpo… Bažnyčios varpo? - Taip.
Prižadino ir Rozmari su Patricija.
Tomai, tai neįmanoma.
Nepažįsti mano sūnaus.
Viskas gerai?
Taip, viskas puiku.
Grįžk namo pas savo sūnų.
Viską sudėjo Ketė?
Ne, sudėjau aš.
Ačiū.
„Prasčiokas neraliuotas“.
Ne tą turėjau galvoje.
Tikrai.
Ir žinau, kad jūs…
visi jūs esate ištikimi Vikui,
bet tai nereiškia, kad jis teisus.
Dabar pradėjome naują skyrių, o su ta užeiga viskas gerai.
Ten yra nutikę daugybė blogų dalykų.
Taip, tai tiesa.
Bet dėl to joje nepradėjo vaidentis.
Aš nieko nestumčiau į pavojų.
Tai kodėl tu ten neapsistoji?
Apmokėsi man kambarį, Elai?
- Visi susimesime. - Taip.
Puiku. Laukiu nesulaukiu.
Šiąnakt.
Vyručiai, namie laukia sūnus.
Išsisukinėji.
Gerai, pernakvosiu.
Jei tada patikėsite, šiąnakt ten pernakvosiu.
Turėsi nakvoti Kapitono numeryje.
Kur?
Jis išsikraustė iš proto.
Užkapojo savo šeimą kirviu.
Žinoma, po to numerį pavadinome jo vardu.
- Dar kas nors? - „Nedėkingoji Hortenzija Ficdžerald“.
Čia ta ponia, kuri iškrito pro langą?
Šlykšti moteris, pabėgusi iš savo vestuvių.
Atbulomis žengė link lango, iškrito ir užsimušė.
Triskart pasakęs „šlykšti Hortenzija“, pamatysi tos nedėkingosios atvaizdą.
Žinot, paprašysiu suabejoti šiomis istorijomis.
Ore tvyro neapykanta moterims. Stipriai dvokia.
- Tu neužsirašinėji. - Atsiprašau.
- Naujųjų išvakarės, 1962 m., nelaimė. - Taip.
Džono Reinoldo galva maisto lifte.
Tas 1951-ųjų klounas žudikas.
Taip. Tas vyrukas žudė klounus?
Ne, jis buvo žudikas, persirengdavęs klounu!
Atsiprašau.
Jis turėtų pabūti toje skylėje.
Taip.
Ačiū, Rozmari.
Ir iki pat galo. Ne iki pusės, myžniau.
Ne bėda. Kas dar?
Jis neišbus ten visos nakties.
Kurtas galėtų jį užrakinti.
Gerai, pernakvosiu.
Bet po to visos šitos kalbos liausis, ar ne?
Viską pamiršite.
Leisite turistams ramiai ten gyventi.
Sutarta?
Taip, tikriausiai. Taip. Žinoma.
Gerai. Ačiū.
Nenakvok ten.
EITI DRAUDŽIAMA
Puiku. Bobas, 9:7, septinto kėlinio pabaiga.
Bostonas tikisi išsaugoti dviejų taškų skirtumą.
Klausyk, aš šiąnakt turėsiu nakvoti užeigoje,
kad įsitikinčiau, jog viskas paruošta turistams.
Palauk, turistai iš tikrųjų atvyksta?
Taip. Taigi…
tu pernakvosi pas Rūtą.
Ne.
Na jau ne, blemba.
Ne. Liaukis. Ji tokia sena. Prašau.
Prašau. Nenoriu ten eiti.
Atleisk.
Šiaip jau, viskas gerai.
Pala. Ką tu sugalvojai?
- Ką? Einu, susidėsiu daiktus. - Ne,
tai netaps dingstimi tau išeiti…
- Nesuvalgyk mano sumuštinio! - …kada užsigeidus…
Aš skambinėsiu patikrinti visą naktį!
Šita vieta mane šiurpina.
Gerai, sėkmės!
Nukabinau kelis labiau provokuojančius, kaip ir prašei.
Šitas – ne provokuojantis?
Kas čia?
Jie nori, kad nufilmuotum.
Sako, tik taip tiksliai žinos.
Gerai.
Duok man raktus nuo Kapitono numerio.
Poilsio zonoje yra savitarnos baras.
Užrašyk ant blanko savo vardą ir ką gėrei.
- Gerai. - Yra apsaugos kamera,
todėl žinosiu, jei neužrašysi, ką paėmei.
Tai nėra sąžiningumu paremta sistema.
Šiandien Marija jį greit aptvarkė.
Kondicionieriaus nėra, bet ji padėjo ant stalo ventiliatorių atsivėsinimui.
Yra dvi kėdės, gali rinktis.
Keli vietiniai mažmožiai, rankšluosčiai ir muilas vonioje.
Neatnešate svečių lagaminų?
Šūdas.
Jei prireiks, aš būsiu namie.
Palauk, tu čia nelieki?
O jei svečiui ko nors prireiks?
Tada jis suras mane namie.
Labanakt.
BAŽNYČIOS PASTORIUI,
MELDŽIUOSI, KAD ŠI NAŠTA NEUŽGULTŲ JŪSŲ PEČIŲ,
BET JEI SUSKAMBĖS VARPAS, ŠTAI KĄ TURĖSITE DARYTI.
Jėzau.
Na,
nesuprantu, kodėl negalime tiesiog išvažiuoti liepos gale.
Ačiū.
Dingsime iš čia iki Darbo dienos.
Loftis per daug prašo.
Klausyk. Žinau.
Pamiegok.
Myliu tave.
Išsikraustai?
Kai tik galėsiu.
Gudruolis.
Sveiki atvykę į Vidouz Bėjų.
Čia yra labai daug ką pamatyti.
Eime su manimi, viską jums aprodysiu.
Ką?
„TĖTIS NAMIE!“
„NEREIKĖJO JAI TAIP SAKYTI“
„DANTYS“
„BĖK“
DAR NE
BĖK
Užpildyk blanką.
BATERIJA
Šlykšti Hortenzija.
KAPITONO NUMERIS
NEDĖKINGOJI HORTENZIJA FICDŽERALD
TRISKART PASAKYK „ŠLYKŠTI HORTENZIJA“, PAMATYSI ATVAIZDĄ
Vienas, du, trys, keturi, penki.
Nagi, po galais!
NUMIRĖLIO SPINTA
Nė už ką.
Klausau.
Labas, Rūta. Čia Tomas.
Tik norėjau pakalbėti su Evanu.
Labas, Tomai.
Einu, surasiu jį.
Puiku. Ačiū.
Evanai?
Evanai, skambina tėvelis.
Evanai, čia tavo tėvelis.
KAPITONO NUMERIS
Nežinojau, kad palikau pyragą kepti.
Vajetau. Nieko baisaus nenutiko.
Gerai.
Aštuoni, septyni, šeši, penki,
keturi, trys, du, vienas.
Laimingų Naujųjų Metų!
Yra kas nors?
Sveiki?
Aš… Kas jūs?
Ką jūs čia veikiate?
Užeigos savininkas man nesakė, kad čia bus dar kažkas.
Ar jis paprastai praneša vieniems svečiams apie kitus?
O Dieve.
Aš Viljamas.
Aš Tomas.
Tau viskas gerai? Panašu, tau būtų ne pro šalį išgerti.
- Apačioje yra savitarnos baras. - Ne, ačiū.
Turiu galvoje, ačiū, bet…
Labos nakties.
Eime su manimi.
Šūdas!
Viskas gerai, kaimyne?
Kamera reikalinga kam?
Žinai, ką? Aš net nepradėsiu.
Žinai, esu jau buvęs Vidouz Bėjuje.
Kad mane kur, gera buvo bent kartą užsisakyti kapučiną.
Taip.
Ačiū.
Dieve.
Gera išgirsti tokius žodžius.
Taigi, kokie vėjai šįkart atpūtė?
Dirbu struktūrinio projektavimo firmoje.
- Mus pasamdė patikrinti prieplauką. - Teisingai.
Taip. Dėl plėtros.
Taip. Regis, laukiate čia daug daugiau keltų?
Yra vilties.
Didelė našta ant tavo pečių.
Esu tikras, tavo rinkėjai džiaugiasi.
Ne?
Jie gyvenimo nepalengvina.
Turbūt vis tiek tave vertina.
Išrinko tave meru.
Buvau vienintelis kandidatas.
Kokia gėda, Tomai.
Gerai. Išbandysiu sėkmę.
IŠTRAUK KORTĄ ?
- Ne. - Gerai. Štai taip.
„Tėčio jaunesnysis bosas šiandien jį aprėkė.“
- Ką? - Ką?
Dabar turiu grįžti tris langelius atgal.
- Gerai. Tavo eilė. Štai taip. - Gerai.
„Ridenk ir pažiūrėk, ar kaimynas namie.“
Nagi, kaimyne.
Taip!
Išgelbėtas kaimyno.
Vienas. Du. Trys. Keturi.
Ačiū, žmogau.
Štai taip.
„Tėveliui šiandien nesisekė.
- Grįžk šešis langelius atgal.“ - O varge. Aš rūsyje.
Mane triuškina.
Taip, jis buvo vietinis.
Mano mama buvo iš žemyno.
Jie susipažino, kai ji plaukė škuna.
Bet ji tikrai negalėjo su juo gyventi.
Taigi, aš užaugau Masačusetse.
Bet vasaras leisdavau čia.
Anksčiau bijodavau tų vasarų.
- Tikrai? - Taip.
Jis buvo labai blogas?
Na…
ne blogiausias žmogus pasaulyje.
Tik tekdavo saugotis jo nesuerzinti, supranti?
Suprantu.
Kai paaugau, mažai šnekėdavomės.
Parsikrausčiau čia, kai jis susirgo.
Susipažinau su žmona.
Visa kita – istorija.
Tam vyrukui pasisekė, kad tu sugrįžai.
Taip.
Žinai, daugybę kartų jis grįždavo namo, išlenkęs kelis bokalus,
ir imdavo pasakoti…
tas siaubo istorijas apie salą.
Velnias, buvau…
buvau joms per mažas.
Tam tipui nereikėjo turėti vaiko.
Kai buvau šešerių, jis mane išvadino skystu.
Visada sakiau, vienintelis šios salos prakeiksmas yra alkoholizmas.
Turi pasisaugoti.
Jei leisi, jie tave nusitemps kartu.
Tie suknisti niekam tikę, atsilikę, bukapročiai miesčioniški prasčiokai.
Tegul visi jie supūna pragare, tegul visi supleška, blemba.
Gal aš truputį padauginau.
Klausyk. Tikrai žinau du dalykus.
Pirma, tu esi puikus meras.
Ne.
Žinau tokius dalykus.
Ir, antra,
vaiduoklių nebūna. Aišku?
Nėra jokios… kaip ten?
„Harietos Ficdžerald“?
- Hortenzijos. - Gerai.
Jokia Hortenzija nepasirodys tavo lange.
Žinai, žudikas jūrų kapitonas,
Naujųjų Metų vakarėlis,
„žudikas klounas“…
Gal kažkada tai ir buvo tikra, bet nebėra.
Taigi…
Gerai. Į lovą.
Siūlyčiau
tau užbaigti jų sąrašėlį ir parodyti, kas čia bosas.
Į sveikatą.
Turbūt taip geriausia.
Gerai. Puiku.
Smagiai užbaik.
- Labanakt. - Labanakt.
Man viskas gerai.
Aš pogrindyje.
Kas ten?
Viljamai?
Labukas, kaimyne.
Ką… Kodėl neatsiliepei?
Tau ten reikia pagalbos?
Ką? Ne!
Ne… nelįsk čia.
Ne… Aš išlendu!
Nelįsk į vidų! Ne…
O ne!
Aš pats užrakinau duris.
Kad ir kas ten buvo, turėjo turėti raktą, Tomai.
Ką…
Jis…
Ar tu kažką matei? Tu…
Tu nieko nematei pogrindyje?
Ar iš mano elgesio atrodo,
kad ką tik su kažkuo susidūriau pogrindyje?
Palaukit.
Aš nesuprantu. Žiūrėkit… gal aš…
lunatikavau?
Žinau. O varge…
Jis prisistatė Viljamo vardu.
Vilis.
Klounas.
Štai kas pas tave atėjo.
Tu kažką matei.
Tu kažką matei ir vis tiek leisi žmonėms čia gyventi.
- Nepradėk tų nesąmonių, Vikai. - Ne.
- Nekelk prieš mane balso. - Šūdas. Į šitą užeigą
- sudėjau viską iki cento! - Sakau tau, čia spąstai!
Ne!
Čia viskas gerai.
Tada tu nueik į Kapitono numerį.
Kurtai, tiesiog…
tiesiog nueik į kambarį ir parodyk jam, kad nėra ko bijoti.
Štai. Matai?
Į vidų.
- Ką? - Eik į vidų ir uždaryk duris.
Mes suskaičiuosime iki dešimties.
Vienas, du, trys, keturi, penki,
šeši, septyni, aštuoni, devyni, dešimt.
Kas per šūdas? Regis, sakėme, dešimt sekundžių?
Ir praėjo dešimt.
Kiek laiko tau atrodo, kad ten prabuvai?
- Dešimt sekundžių. - Gal sugrįžk dar trisdešimčiai?
Gal galiu prieš tai bent jau pavalgyti?
Kokio velnio tau valgyti dėl trisdešimt sekundžių?
Lofti, žinai, kad kažkas su šita sala negerai.
Dabar pamatei savo akimis.
Nagi, sūnau.
Tu esi čia su manimi.
Matai tą patį, ką ir aš.
Gali viską atšaukti dabar pat.
Ne, negaliu.
Mes galime.
Negalima čia nieko kviesti, pats žinai.
Sala dabar pabudusi.
Tai pavojinga.
Gerai.
Viskas?
Kas čia per velnias?
Čia juodas pelėsis?
Pelėsis.
Na štai, tu tikriausiai regėjai haliucinacijas dėl pelėsio.
Ne.
Manai, tave taip greitai paveiktų? Ne.
Tą galima sutvarkyti per 72 valandas, Tomai.
Ir aš dėl visa ko uždarysiu šį numerį.
Lofti.
Kaip sekėsi?
Gerai.
Išvertė Sandra Siaurodinė