ZDRAVÍ VÁS STAROSTA
NAŠE HISTORIE
Jsou překrásné, Tome.
Bože.
- To ne. - Co?
Chybí moje báseň.
Ale ne.
Neuvěřitelné.
Třikrát jsem s ní ten layout procházela.
Ale to se prostě stává. Neměj jí to za zlé.
Asi máš pravdu.
Přečti to ještě jednou.
„Nejstřeženější novoanglické tajemství.“
Už moc dlouho ne.
„Starbucks tady nehledejte.“
Přeskoč na tu část o Martha’s Vineyard.
„Widow’s Bay je další Martha’s Vineyard.“
Nic víc tam není.
- Vím. - „Část“ to není.
Prostě pokračuj dál.
HUMŘI
Tak tohle…
Tohle…
Tohle by měla být chuť Widow’s Bay.
Opravdu.
Zjistit, jak na to, mi chvilku trvalo.
Stálo to za to.
Jen… Nikdo si ho neobjednává.
Tome, stálo mě to dost.
- Nevím… - Já vím.
A ono se ti to vrátí. I něco vyděláš.
Tento víkend přijedou turisti. Šeptandou se to roznese.
Těch příležitostí, které se…
Dost.
Bechire, o co jde?
Hej!
Živí mě to, ty parchante!
- Já parchant nejsem! - Dal jsem to do kupy a jsme vybukovaní.
Wycku, seženu ti kafe.
Nesmí se tu lidem dovolit spát.
V hotýlku ne.
Ten hotýlek není bezpečný!
Wycku! No tak!
- Uhni! - Bože.
- Ne! - Wycku.
Bacha!
Dobrý?
Tak fajn. Pojď se z toho vyspat.
Ne! Ne.
V tom hotýlku straší.
A váš starosta…
Váš starosta je hlupák.
- Nechte ho být, Loftisi. - Jo, nechte.
- Je neškodný. - …skončíme pod drnem.
My jsme mu ukradený. Je to sobec.
Sobecký hlupák!
Ne.
Tak jo.
Lidičky, víte co?
Necháme ho trošku vychladnout.
Může si otevřít okno?
- Nemá pouta. - Sám by dovnitř
- nešel. - Ale šel.
Ne, nevěřte mu.
Jde mu jen o prachy!
- Ovšemže nejde! Jde mi o nás všechny. - Není jedním z nás.
Je to srágora!
Běž do prdele, burane!
- No tak buran. Slyšíte to? - Já… ne…
- Očividně… - Všichni jste to slyšeli!
Sami jste to slyšeli!
- Já… - Slyšeli!
Já buran nejsem!
Kam mě to vezete? Já nikam nechci!
Musí se z toho vyspat.
Všem vám děkuji.
- Teda. - Cirkus.
Čau. Jen vyzvedávám.
Měl jste těžký den.
Doneslo se vám to?
Víte, kolik úsilí stálo ten článek získat?
Já vím, vím.
Ani špetka vděčnosti.
A ten zasraný…
Však víte, že to Wyck v životě neměl lehké.
Tak si bude dělat, co se mu zlíbí, a lidi ho budou mít rádi?
Místní se změn bojí.
A když Pán svolává ovečky,
povolá pastýře.
Teď si to ulehčujete.
- Ovšem. - Asi ano, přesto Jakub 4:6.
Bla, bla, bible, bible, však víte.
Jasně.
Nechcete se zdržet na panáka?
- Vyzvedávám Evana. - Tak příště.
Příště.
Fajn. Hele…
Měl byste radši na noc zamykat.
- Co? - Ten zvon.
Popravdě, asi to byl Evan a já mu domluvím,
ale oba víme, že to je zbytečné.
- Zvon… Myslíte ten kostelní? - Jo.
Probudil Rosemary i Patricii.
- Tome, to není možné. - Tak to neznáte mého syna.
Není vám nic?
Není.
Běžte za synem.
To mi balila Kathy?
Ne, to já.
Děkuji.
„Burane.“
Já to tak nemyslel. Vážně.
A vím, že všichni asi…
Všichni držíte s Wyckem, ale to neznamená, že má pravdu.
Otočili jsme list. A hotýlek je naprosto v pořádku.
Stalo se tam hodně zlých věcí.
Ano, to je pravda.
Ale ne to, že tam straší. Nikdy bych nikoho neohrozil.
Tak proč tam nepřespíš?
Zaplatíš mi tam pokoj, Ale?
- Složíme se. - Jo.
Bezva. Těším se na to.
Dneska.
Lidi, já mám doma syna.
Výmluva.
Fajn, tak tam přespím.
Jestli je to nutné, tak tam přespím už dneska v noci.
Musíš spát v kapitánském apartmá.
V čem?
Zbláznil se.
Rodinu vybil sekerou.
Proto jsme apartmá pojmenovali po něm.
- Ještě něco? - „Nevděčná Hortenzie Fitzgeraldová.“
Nebyla to ta dáma, co vypadla z okna?
Ošklivka, co utekla před svatbou, vypadla z okna a umřela.
Řekni třikrát „ošklivá Hortenzie“ a odraz nevděčnice se zjeví.
Tyhle příběhy bychom měli začít zpochybňovat.
Ve vzduchu visí misogynie. A pěkně jí to tu zavání.
- Nepíšeš si to. - Promiň.
- Neštěstí na silvestra 1962. - Jo.
- Reynold, hlava v kuchyňském výtahu. - Klaunské vraždy 1951.
Nějaký chlap, co vraždil klauny?
Ne. Vrah oblečený za klauna.
Už chápu.
Měl by chvilku strávit i v prostoru pod podlahou.
Jo.
Děkuji, Rosemary.
Hlavně až úplně dozadu. Ne jen do půlky, srágoro.
No jasně. Ještě něco?
Ten tam noc nevydrží.
Ať ho tam Kurt zamkne.
Tak já do toho jdu.
Ale když tam přespím, tak těch řečí necháte, jasné?
Necháte toho.
A necháte tam bydlet turisty.
Platí?
Jo, to by šlo. Jo. Jasně.
Dobře. Děkuji vám.
Nedělej to.
ZÁKAZ VSTUPU
Paráda. Dohrávka za skóre 9:7.
Boston doufá, že udrží dvoubodový náskok.
Poslyš, musím přes noc zůstat v hotýlku.
Abych se ujistil, že je pro turisty všechno nachystané.
Počkej, turisti fakt přijedou?
Ano. Takže…
Dneska přespíš u Ruth.
Ne.
Ani nápad.
Ne. No tak. Vždyť je děsně stará. Prosím.
Prosím, nechci tam jít.
Promiň.
No, nevadí.
Brzdi. Co máš za lubem?
- Co? Jdu se sbalit. - Ne.
Není to propustka na toulání se…
- Nesněz mi sendvič! - …v noci…
Budu ti tam v průběhu noci volat a kontrolovat tě.
To místo mi nahání hrůzu.
Tak hodně štěstí!
- Ty znepokojivé jsou pryč, jak jsi chtěl. - A tenhle znepokojivý není?
Co to je?
Máš to natáčet.
Jen tak tomu prý budou věřit.
No, dobře.
Dej mi klíče ke kapitánskému apartmá.
V salónku je bar na čestné slovo.
Na papír napíšeš jméno a co sis dal.
- Chápu. - Je tam kamera.
- Uvidím, kdyby sis něco nezapsal. - Tak to na čestné slovo moc nefunguje.
Marie to tu dneska uklidila.
Klimatizace tu není, ale na stole je namísto ní větrák.
Jsou tady dvě křesla. Máš na výběr.
V koupelně jsou nějaké místní drobnosti, ručníky a toaletní potřeby.
Nenosíš hostům zavazadla dovnitř?
Do háje.
- Jsem doma na příjmu, kdyby něco. - Ty tu nezůstaneš?
A když host bude něco potřebovat?
Může mi zavolat domů.
Dobrou.
PANE FARÁŘI, MODLÍM SE, ABY TO NENASTALO,
ALE ZAZVONÍ-LI ZVON, PODNIKNĚTE NÁSLEDUJÍCÍ KROKY.
Kristepane.
Nechápu, proč neodjet v červenci.
Díky.
Na svátek práce už budeme pryč.
Loftis to přehání.
Poslyš, já vím. Já vím.
Prospi se trochu.
Miluju tě.
Stěhujete se někam?
Jakmile to půjde.
Rozumný.
Vítejte ve Widow’s Bay. Můžete tu toho vidět spoustu.
Pojďte, ukážu vám to tady.
No…
TAŤKA JE DOMA!
TO ŘÍKAT NEMĚLA
ZUBY
BER NOHY NA RAMENA
JEŠTĚ NE
BER NOHY NA RAMENA
Zapiš to.
Ošklivá Hortenzie.
KAPITÁNSKÉ APARTMÁ HORTENZIE FITZGERALDOVÁ
OŠKLIVÁ HORTENZIE – ODRAZ
Raz, dva, tři, čtyři, pět.
Do prdele práce!
MRTVOLA V KUMBÁLE
Ani náhodou.
Haló?
Ahoj, Ruth, tady Tom.
Jen kontroluju Evana.
Ahoj, Tome, skočím pro něj.
Bezva. Děkuji.
Evane?
Evane, volá tvůj táta.
Evane, volá táta.
KAPITÁNSKÉ APARTMÁ
Já tam nechala koláč.
Božínku. Ale není to tak hrozné.
Tak jo.
Osm, sedm, šest, pět,
čtyři, tři, dva, jedna.
Šťastný Nový rok!
Haló?
Já… Kdo jste? Co tu… Co tu děláte?
Co tu děláte vy?
Hoteliér mi neřekl, že tu někdo bude.
On to běžně dělá?
Bože.
Já jsem William.
Já jsem Tom.
Jste v pohodě? Přijde mi, že by vám drink přišel vhod.
- Dole je samoobslužný bar. - Děkuji, ale ne.
Teda díky, ale…
Dobrou noc.
Následujte mě.
Do hajzlu!
Sousede?
Na co máš tu kameru?
Víš co? Já… To nemá smysl vysvětlovat.
Víš, už jsem ve Widow’s Bay byl.
Dát si projednou kapučíno bylo sakra fajn.
Ano.
Dě… Děkuji.
Bože.
Moc dobře se to poslouchá.
A co tě sem přivádí tentokrát?
Dělám pro stavební firmu.
- Město si nás najalo na inspekci doku. - No jo. Kvůli jeho rozšíření.
Jo. Zdá se, že tu čekáte mnohem víc trajektů, co?
Doufáme v to.
To je velká zodpovědnost.
Tví voliči musí skákat radostí.
Ne?
Není to s nimi lehké.
Trochu si tě vážit musí.
Zvolili si tě.
Nikdo jiný nekandidoval.
Takový trapas, Tome.
Dobře. Zkusím štěstí.
VEZMI SI KARTU
- Á! Ne. - Do toho.
„Dneska taťku seřval jeho mladší šéfík.“
- Co? - No co?
Musím se o tři vrátit.
- Dobře. Jsi na řadě. Prosím. - Tak jo.
„Hoď a uvidíš, jestli je soused doma.“
No tak, sousede.
Ano!
Zachráněn sousedem.
Raz. Dva. Tři. Čtyři.
Kámo, dík.
Jo.
„Taťkovi se dneska nedaří.
- Vrať se o šest.“ - A jsem ve sklepě.
Dostávám na prdel.
Jo, byl odsud.
Máma byla z pevniny.
Seznámili se na výletu lodí.
Určitě to s ním nemohla vydržet.
Tak jsem vyrůstal… Vyrostl jsem v Massachusetts.
Ale léta jsem trávíval tady.
Léto pro mě bývalo noční můrou.
- Vážně? - Jo.
Jak hnusný byl?
Řekl bych…
Nebyl to hrozný člověk.
Jen… Muselo se kolem něho chodit po špičkách, víš?
Ó, vím.
Býval zamlklý, když jsem vyrostl.
Onemocněl, a já se vrátil.
Potkal svoji ženu.
Zbytek všichni znají.
- Měl štěstí, že ses vůbec vrátil. - Jo.
Častokrát se vrátil domů po pár drincích
a chrlil ze sebe…
jen samé hororové historky o tomhle ostrově.
Do prdele, byl jsem…
Byl jsem na to moc malý.
Ten chlap děcka mít neměl.
Bylo mi šest a říkal mi měkkota.
Podle mě je jediným prokletím tohodle ostrova alkohol.
Musíš být opatrný.
Stáhnou tě s sebou, když se necháš.
Zparchantělý zpátečnický tupý maloměšťácký burani.
Ať všichni zhebnou a smaží se v pekle.
Vypil jsem toho až moc.
Poslyš, o těchhle dvou věcech vím, že jsou pravda.
Zaprvé, jsi skvělým starostou.
Ne.
O tom něco vím.
A zadruhé,
duchové neexistují. Jasné?
Neexistuje… Jak to bylo? „Harriet Fitzgeraldová?“
- Hortenzie. - No jo.
V okně se ti žádná Hortenzie neukáže.
Zabijácký námořní kapitán, silvestrovský večírek,
vraždící klaun? Jako…
Třeba to všechno někdy skutečné bylo. Teď už ale není.
Takže…
Postel volá.
Za mě?
Odškrtej si ten seznam a ukaž jim, kdo tu tomu velí.
Na zdraví.
Asi pro dobro věci.
Tak jo. Dobře.
Tak se měj.
- Dobrou. - Dobrou.
Nic mi není.
Jsem pod podlahou.
Haló?
Williame?
Sousede!
Pro… Proč jsi mi neodpověděl?
- Potřebuješ pomoct? - Co? Ne!
Ne… Nechoď sem.
Ne… Lezu ven!
Nelez sem! Nelez…
To ne!
Sám jsem zamykal.
Musel by mít klíč, Tome.
Co…
On…
Viděl jsi něco? Ty…
Viděl jsi někoho pod podlahou?
Naznačuje snad mé chování, že jsem se tam s někým střetl?
Podívejte.
Já to nechápu. Hele, možná… jsem… jsem byl…
náměsíčný?
Já vím. Říkal, že je William.
Willy.
Ten klaun.
Viděls ho, co?
Tys něco viděl.
Tys něco viděl, a přesto tu dovolíš lidem zůstat.
- Nech těch hovadin. - Ne.
- Nekřič na mě. - Do háje. Vrazil jsem
- do toho prachy. - Je to jako past.
Není!
- Vše je tu v naprostém pořádku. - Tak běž do kapitánského apartmá.
Kurte, jen…
Prostě do toho pokoje běž a ukaž mu, že se není čeho bát.
Prosím. Vidíš?
Běž dovnitř.
- Co? - Vejdi dovnitř a zavři dveře.
My… budeme počítat do deseti.
Raz, dva, tři, čtyři, pět,
šest, sedm, osm, devět, deset.
- Blbnete? Neříkali jste deset sekund? - Vždyť jo. Jak dlouho to podle tebe bylo?
- Deset sekund. - Proč se tam nevrátíš na 30?
- Můžu se trochu najíst? - Na 30 sekund to není potřeba.
Loftisi, ty víš, že s ostrovem není něco v pořádku.
Viděls to na vlastní oči.
No tak, synu,
jsi tu se mnou.
Vidíš, co vidím já.
Ještě to můžeš zastavit.
Nemůžu.
Můžeš.
Nemůžeš sem teď přivést lidi. A ty to víš.
Ostrov se probudil.
Je to nebezpečné.
To stačí.
Hotovo?
Co to sakra je?
To je černá plíseň?
Plíseň.
To je asi příčina těch tvých halucinací.
Ne.
Myslíš, že by tě ta plíseň tak rychle ovlivnila?
Napravíme to během 72 hodin, Tome.
A pro jistotu ten apartmán raději zamkneme.
Loftisi!
Tak jak to šlo?
Dobře.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková