Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- נחיתות -‬
‫- איביזה - מתעכבת -‬
‫אשמתנו‬
‫- מבוסס על הרומן מאת מרסדס רון -‬
‫כן, יקר.‬
‫- פורבס יורש לייסטר כובש את לונדון -‬
‫- "אלה היו ארבע שנים קשות." -‬
‫- שוקולד עם חלב ושקדים -‬
‫לא צריך לעטוף. אני אוכל את זה עכשיו.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה! אני מצטערת. שיט.‬
‫זה בסדר. לא רואים את זה.‬
‫אני לובש מכנסיים בצבע קפה.‬
‫אני תמיד לובש אותם כשאני טס.‬
‫אני, חצאית בצבע שוקולד.‬
‫סימון.‬
‫נואה.‬
‫אפשר לתת לך טרמפ? נוכל לחלוק מונית.‬
‫אוספים אותי. תודה.‬
‫נהניתי לשוחח איתך.‬
‫כנ"ל.‬
‫היי, אני אהיה כאן שבוע.‬
‫אם תיתני לי את המספר שלך, אולי יום אחד…‬
‫אני מבין. כרצונך.‬
‫היי, אבל אם ניפגש שוב, את חייבת לי קפה.‬
‫סגור.‬
‫- איביזה -‬
‫נואה!‬
‫את כאן!‬
‫אני כאן!‬
‫אני מתחתנת! -את מתחתנת!‬
‫בואי. אני כבר מתה להראות לך הכול.‬
‫יש לכן, לשושבינות, מדידת שמלות אחר הצהריים.‬
‫ואז תהיה מסיבה פרטית, ומחר החזרה.‬
‫אני כל כך לחוצה. -כן.‬
‫אלה לשושבינות.‬
‫היא יפהפייה! אני מתה עליה. -כל כך חמודה.‬
‫והמסכות האלה…‬
‫אלה חזיות פוש-אפ נדבקות. ככה.‬
‫יש משהו לתחת?‬
‫את התחת הזה אף אחד כבר לא ירים.‬
‫זאת השמלה שלך, נואה.‬
‫זאת? אבל… זאת לא שמלה של שושבינה, נכון?‬
‫הפרחים לא לשם. הם הולכים למטבח.‬
‫ג'נה, את יכולה להסביר מה קורה?‬
‫לא התאמת לדודניות שלי. -ברור.‬
‫פינת הגבינות מתחת לעץ.‬
‫אלוהים, איזה בלגן. -אני השושבינה הראשית?‬
‫איימי! תעזבי את השמלות ותטפלי בדברים פה.‬
‫אל תעשי לי את זה, בבקשה. -מי הזמין מפות כחולות?‬
‫מי יהיה השושבין הראשי?‬
‫תביני, אתם החברים הכי טובים שלנו.‬
‫לא. אל תעשי לי את זה בחתונה שלך, בבקשה.‬
‫עבר הרבה זמן. המשכת הלאה. הגביעים לשם.‬
‫את דפוקה. זה לא בסדר, את יודעת?‬
‫אל תדאגי. הכול יהיה נהדר.‬
‫את יודעת שאני מומחית בארגון מסיבות.‬
‫קדימה, בואי.‬
‫נוסעים יקרים, אנו מתקרבים לנמה"ת של איביזה.‬
‫נא להדק חגורות.‬
‫- אל המגדלור וירג'יניה וולף -‬
‫- מסיבה באיביזה נואה -‬
‫את משהו, ג'נה.‬
‫נואה! את מכירה את בקסוול?‬
‫לא יודעת אם הוא בן דוד או דוד, אבל הוא מהמשפחה שלי במיאמי.‬
‫צ'או. -היי.‬
‫היי. -אני נואה.‬
‫נעים מאוד. -גם לי.‬
‫למדת רפואה עם ג'נה?‬
‫לא, עשיתי תואר כפול, בבלשנות ספרדית ואנגלית.‬
‫אוקיי. טוב, האנגלית שלך מושלמת.‬
‫תודה.‬
‫כן, אימא שלי הייתה מדריכת טיולים,‬
‫וכשהיא לא מצאה מישהו שישמור עליי,‬
‫היא לקחה אותי איתה לעבודה, ואני העמדתי פנים שאני תיירת.‬
‫כן, אז לפעמים הייתי עושה מבטאים,‬
‫ולמדתי איך להיות מניו יורק,‬
‫ואז הייתי בריטית, יקירי.‬
‫ואז הייתי אפילו סקוטית,‬
‫מסקוטלנד, יום אחד… -ניק!‬
‫תקשיב. נדבר אחר כך.‬
‫החבר מחברת ההיי-טק שסיפרתי לך עליו?‬
‫כן. -הוא רוצה שניפגש.‬
‫תמיד תענוג לדבר איתך. -גם לי, אחי.‬
‫מצטער, רק חבר שלי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז מה אמרת?‬
‫ההיפים האלה חיו טוב מאוד באיביזה.‬
‫אתה זה שחי טוב, דפוק.‬
‫אני שמח בשבילך, אחי. זה ממש מעולה.‬
‫לאיון,‬
‫ג'נה מחפשת אותך, לתמונות עם הדודניות שלה.‬
‫הן צירפו אותי לקבוצת ווטסאפ.‬
‫"הפוש-אפס".‬
‫לא חזרת אליי.‬
‫מה שביקשתי ממך לא היה בשבילי. זה היה לחבר.‬
‫את יודעת למה אני מתכוון.‬
‫אתה אח של לאיון.‬
‫הייתי כבר אז.‬
‫נכון.‬
‫כן, ככה. אתם נראים מדהים. כולם לחייך.‬
‫איזה יופי!‬
‫יפה מאוד. כולם לחייך!‬
‫אנחנו כמו ג'נה והדודניות שלה.‬
‫לאחרונה אנחנו נפגשות רק בחתונות ובלוויות.‬
‫בימי השבוע אני עסוקה במסעדה. -נפלא.‬
‫ויל! -גם אני? כן?‬
‫רפאלה.‬
‫קדימה! -את יכולה לצלם אותנו?‬
‫כמובן. טוב, בואו נראה.‬
‫איזו זכות!‬
‫תתכוננו!‬
‫- ג'נה אוהבת את לאיון -‬
‫כולנו כאן.‬
‫החזרה תהיה באתר הנופש. זה עשרה ק"מ מכאן.‬
‫שלחנו הודעה עם המיקום.‬
‫בדיוק. לאיון, קח את אימא שלך ואת אבא של ג'נה.‬
‫ניק, הבאת כיסא לילדים? -כן, לקחתי בשדה התעופה.‬
‫נהדר. ג'רמי, אתה נוסע איתו.‬
‫נו, מוכן להיות טייס המשנה שלי?‬
‫ומה איתי? כאן?‬
‫לא, סעי עם ניק.‬
‫עם ניק? לא. לא, בבקשה…‬
‫לחיי החתן והכלה!‬
‫יש ריח ממש חזק.‬
‫זה האפטרשייב שלי.‬
‫איך היה עם ניק ונואה?‬
‫בסדר, כמו לנסוע עם אימא ואבא.‬
‫אנחנו מתקדמים עוד קצת.‬
‫זהו זה, מושלם. יפה מאוד.‬
‫עכשיו לאורחי הכבוד.‬
‫תחזיקי בזרוע שלו.‬
‫כשאתן סימן, כולנו נתקדם במעבר ונתחיל ברגל ימין.‬
‫ג'רמי, אתה מוכן להוציא את הידיים מהכיסים?‬
‫כרית הטבעות לא כאן?‬
‫אז תביאו לו משהו לצורך החזרה.‬
‫תישארו קרובים. טוב מאוד. מוכנים?‬
‫- ניק - נואה -‬
‫אבי, סליחה, אבל אתה במקום הלא נכון.‬
‫סליחה, בן.‬
‫לא ידעתי שיש ורדים כחולים.‬
‫שד קטן! זה למבוגרים!‬
‫אבל יש לזה טעם של ממתק!‬
‫ארוחה ואז ישר למיטה!‬
‫היי, לוקה. -היי.‬
‫ראיתי אותך קודם, אבל נעלמת.‬
‫לא ראיתי אותך מאז שהשתחררת. איך המוסך?‬
‫טוב מאוד, אחי.‬
‫אני מצטער על סבא שלך. לפחות הוא לא סבל.‬
‫תודה.‬
‫עשית קעקוע?‬
‫כן.‬
‫- אתה שלי -‬
‫אל תדאג, גם אני עשיתי אותו דבר מטומטם הרבה פעמים. תראה.‬
‫- לולה -‬
‫וואו. נראה שלולה זכתה בפרס הגדול.‬
‫זאת אימא שלי, האהבה האמיתית שלי.‬
‫אתה חתיך.‬
‫אורחים יקרים…‬
‫אורחים יקרים, התכנסנו כאן היום‬
‫כדי להביא בברית הנישואים את הגבר הזה ואת האישה הזאת.‬
‫ברוכים הבאים, כולם, בני משפחה או חברים.‬
‫אני לוקח אותך לי לאישה, ג'נה…‬
‫ומבטיח להיות נאמן‬
‫בבריאות, בחולי,‬
‫בעושר ובעוני.‬
‫ולאהוב ולכבד אותך‬
‫כל ימי חיינו, עד שהמוות או החיים יפרידו בינינו.‬
‫אז אני מכריז שאתם…‬
‫בעל ואישה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫לאן אתם נוסעים לירח דבש?‬
‫מכיר את איי סיישל?‬
‫לא, לא הייתי שם.‬
‫יש לי פנטזיה מינית שאני רוצה…‬
‫בחרת את היעד הזה כדי לממש פנטזיה מינית?‬
‫לעשות את זה מתחת למפל.‬
‫מה?‬
‫תדמיין את זה. מפל מושלם,‬
‫זרם מים נשפך על הגוף שלנו…‬
‫היי!‬
‫תיזהר. זאת הבת שלי.‬
‫מר טביש…‬
‫זה בלתי אפשרי, גבר.‬
‫למה?‬
‫אתה יודע כמה חזק זרם המים?‬
‫כבר אמרתי לו.‬
‫אבל מאז שהוא ראה את זה בפרסומת, זה תקוע לו בראש.‬
‫לעזאזל, תני לחלום, טוב?‬
‫זה ירח הדבש שלי.‬
‫ריקוד של החתן והכלה!‬
‫בואי, דודנית!‬
‫"רק עוד יום מתכנן להחזיר אותי אליי‬
‫"הבית כמו גיהינום הזיכרונות בוערים‬
‫"ואני כמו מזוכיסט השארתי הכול כמו שהיה‬
‫"אבל עכשיו, כשאת לא כאן‬
‫"הבנתי מה איבדתי‬
‫"אולי לא מאוחר מדי לראות אותך ולומר לך‬
‫"שאני עדיין משוגע על האהבה שלך‬
‫"אני רוצה לומר לך שאני מצטער שאני מתגעגע אלייך‬
‫"שכל מה שקרה, מותק אני מתחרט על זה‬
‫"אני עדיין אוהב אותך‬
‫"אל תחשבי שאני מצדי ויתרתי עלייך‬
‫"אני רוצה לומר לך שאני מצטער שאני מתגעגע אלייך‬
‫"שכל מה שקרה, מותק אני מתחרט על זה‬
‫"אני עדיין אוהב אותך‬
‫"אל תחשבי שאני מצדי ויתרתי עלייך‬
‫"הלוואי שיכולתי לשנות את מוחי ולהפסיק לחשוב עלייך‬
‫"אבל מה את רוצה שאעשה לגבי זה, מותק?‬
‫"אני לא אשקר לך‬
‫"אני פשוט טובע בכל שנייה…"‬
‫היא בטח סובלת נורא.‬
‫תפסיקי.‬
‫מה שלומך?‬
‫שמחה מאוד בשבילכם.‬
‫סליחה, הרגשות שלי מבולבלים.‬
‫קדימה, ועכשיו אורחי הכבוד.‬
‫"אני רוצה לומר לך שאני מצטער שאני מתגעגע אלייך‬
‫"שכל מה שקרה, מותק אני מתחרט על זה‬
‫"אני עדיין אוהב אותך‬
‫"אל תחשבי שאני מצדי ויתרתי עלייך…"‬
‫"מבצע אורחי הכבוד" מתגלה כפתטי.‬
‫בהחלט.‬
‫הם דואגים לנו יותר מאשר לחתונה שלהם.‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫היי.‬
‫מצאתי את מה שכתבת בבית הקברות.‬
‫"אני תמיד אהיה האור שלך בחשכה."‬
‫הגשם בטח כבר שטף את זה.‬
‫לא. היום ראיתי ש"האור" עדיין שם.‬
‫ראיתי אותו בעיניך.‬
‫את יודעת מה אני רואה כשאני עוצם אותן?‬
‫אותך איתו.‬
‫אם אתה הולך, תכבה את האור.‬
‫את לא ישנה עם אור דולק?‬
‫אפשר להתגבר על הכול.‬
‫- אוניברסיטת אליסיום -‬
‫הנה התואר שלך, גברתי הבוגרת.‬
‫תודה רבה, מריה.‬
‫אנחנו נתגעגע אלייך.‬
‫ואני אליכם.‬
‫להתראות.‬
‫- דרוש שליח עם כלי רכב משלו -‬
‫אתם מחפשים עובדת עם רכב, נכון?‬
‫אני מצטערת.‬
‫היי! את בסדר?‬
‫החלפתי משמרות עם אדו. אשאיר לך את הלו"ז, בסדר?‬
‫- בית חולים אלמדה -‬
‫מה שלומך, אליסיה? -טוב.‬
‫בוקר טוב, מייקל. שב.‬
‫טוב…‬
‫כשהבוס קורא לך, תמיד יש סיבה.‬
‫האופנוע שהחבר שלי מכר לך, הוא בסדר?‬
‫כן. מעולה. תודה.‬
‫כמה זמן אתה עובד בפסיכיאטריה?‬
‫שנה.‬
‫עברתי על קורות החיים שלך,‬
‫ולא ציינת שם שעבדת באוניברסיטה.‬
‫עבדתי כיועץ. לא חשבתי שזה רלוונטי.‬
‫כן. פיטרו אותך כי שכבת עם סטודנטית, נכון?‬
‫ראמון, לא הייתה לכם שום בעיה איתי.‬
‫ואנחנו גם לא רוצים שתהיה.‬
‫לכן אתה צריך להבין שאנחנו מחויבים‬
‫לפעול לפי הנוהל המתאים במקרים כאלה.‬
‫אין מה לבדוק. -זה לא מוסד רפואי ציבורי.‬
‫לא נוכל להסתכן בזה שמשהו מעין זה‬
‫יקרה שוב, עם הלקוחות שלנו.‬
‫מי נתן לך את המידע הזה?‬
‫נעדכן אותך בהתקדמות הבדיקה.‬
‫תודה רבה.‬
‫- לייסטר לונדון -‬
‫מה התחלתי לומר?‬
‫חברת הביטוח, הביקורת החדשה.‬
‫כן. זאת לא החלטה קלה.‬
‫לפני שלוש שנים,‬
‫כשסבא שלי העביר לי את ניהול התאגיד,‬
‫החברה הזאת כבר התחילה להפסיד.‬
‫העבודה הראשונה שלי הייתה בביטוח.‬
‫הייתי מביא קפה לסבא שלך.‬
‫בסטיאן, חברה לא משגשגת על נוסטלגיה. היא משגשגת על רווחים.‬
‫ואם לא נפעל, בסוף נסכן את משרד עורכי הדין כולו.‬
‫בספרד ופה בלונדון, נצליח להמשיך להתקיים, אבל לשם כך,‬
‫נצטרך להיפרד מסן פרנסיסקו ומפריז.‬
‫הסיכון לא גדול יותר כשמקימים חברה חדשה?‬
‫מה זה, לעזאזל, מטאוורס?‬
‫למה צריך להשקיע בבועות ההיי-טק האלה?‬
‫כי זה העתיד.‬
‫זה יותר מגניב.‬
‫ניקולס, אנחנו לא גוגל.‬
‫ואני כבר לא מסוגל לנסוע על סקייטבורד‬
‫מהמשרד שלי למכונת הקפה.‬
‫תירגע, מסיאס. נשיג לך כיסא גלגלים.‬
‫היי, חכי!‬
‫מישהו רוצה קפה?‬
‫שחור, עם שיבולת שועל, תה מאצ'ה.‬
‫קפה.‬
‫את יכולה להיכנס.‬
‫תיכנסי.‬
‫אני בסדר. אין לי שום בעיה. -אתחל.‬
‫אני באמת בסדר. אפשר ללכת?‬
‫אתחל.‬
‫ריאל מדריד שלוש, בארסה אפס.‬
‫אתה מדגדג אותי. -כן, תיכנסי. שבי.‬
‫לאן אתה הולך? לא. עצור. -אני לגמרי בסדר.‬
‫היי, חומד. עצור. -יום אחד אנחנו נשלוט בעולם.‬
‫המזכירה שלי בדקה את קורות החיים שלך, והפרופיל שלך די מעניין.‬
‫את יודעת מה אנחנו עושים?‬
‫כן, אתם… -תעצור. היי.‬
‫תפסיק ליילל.‬
‫אתם יוצרים ומעלים תוכן למטאוורס.‬
‫תפסיק ליילל.‬
‫להביא לך קפה?‬
‫לא רוצה קפה עכשיו. אני לא… -אלך להביא.‬
‫אני חושבת… -עצור.‬
‫אני חושבת שאתרום יותר בעבודה יצירתית.‬
‫לצד השני. עצור תוכנה.‬
‫לחזור בפעם אחרת? -לא, זה כבר…‬
‫בני אדם טיפשים. -זה תוקן. כבר היה גרוע יותר.‬
‫נפגשנו, נכון?‬
‫הבחור בטיסה לאיביזה.‬
‫והבחור על האופנוע.‬
‫זה היית אתה. סליחה, לא זיהיתי אותך.‬
‫פנטומימה נהדרת.‬
‫אני אומר לך את זה כמקצוען. עבדתי כפנטומימאי בצעירותי.‬
‫כן. טוב, אני מניחה שזה סוף הריאיון.‬
‫דרך אגב, אם עוד יש לך קשרים בקרקס, אני אשמח לנצל אותם.‬
‫כמו שראית, נולדתי לתפקיד הליצנית הטיפשה.‬
‫אני סופגת את כל המכות. תודה.‬
‫פאק, זה כואב!‬
‫רגע, תני לי לראות אם אפשר… -אני לא יכולה יותר!‬
‫זה יקרע לי את הציצים.‬
‫חכי! את לא משאירה אותי ככה, נכון?‬
‫תמשיך לך. אני אלך לפיזיותרפיה.‬
‫אתה לא נרדם?‬
‫אני לא ישן טוב בזמן האחרון.‬
‫יותר מדי דברים מטרידים אותך.‬
‫ואת, למה את לא ישנה?‬
‫אני לא מצליחה להתרגל למזרן הזה.‬
‫אף אחת אחרת לא מתלוננת?‬
‫אחת החברות שלך השאירה את זה בחדר האמבטיה.‬
‫הן תמיד עוזבות בחיפזון.‬
‫דרך אגב,‬
‫קניתי ברחוב ניו בונד וילונות לדירה במרביה.‬
‫אני כבר מחכה לראות אותם. מתי הטיסה שלך יוצאת?‬
‫חשבתי לדחות אותה בכמה ימים.‬
‫בקסוול רוצה להיפגש איתי.‬
‫הוא הציע שאבוא לכאן, למשרדים בלונדון. מה אתה חושב?‬
‫לא הגיוני שעורכת הדין האישית שלי איננה חלק מהמשרד שלנו.‬
‫למה לא תקבלי את ההצעה?‬
‫הדבר האחרון שאני רוצה הוא שתהיה הבוס שלי.‬
‫היי, לא סיפרת לי בסוף אם ראית את נואה בחתונה.‬
‫כן, לא דיברנו הרבה. אני הולך למכון.‬
‫- השימוש במדפסת אסור הכול וירטואלי -‬
‫שכחת את המנדלות של מרטין שוב. -תודה, נואה.‬
‫הוא עדיין לחוץ בביה"ס? -כן.‬
‫אם הוא ימשיך ככה, אצטרך לקנות מדפסת.‬
‫אפשר?‬
‫תיכנסי. בדקתי את התיקונים שלך.‬
‫המוכר הרבה יותר ידידותי עכשיו.‬
‫וזה נמכר יותר, שזה מה שחשוב.‬
‫כל הכבוד, אבל זה היה רק למחר.‬
‫כן. -מה עם אמזון מיוזיק?‬
‫זה כבר שבוע במחשב של האווטאר שלך. ביצת פסחא.‬
‫את מנסה להרשים אותי?‬
‫למעשה, זה שם כבר חודש.‬
‫את זוכרת את הטיסה שנפגשנו בה?‬
‫נסעתי להיפגש עם משקיעים חדשים.‬
‫אנחנו צריכים להתרחב. הצגתי תוכנית אסטרטגית, אבל…‬
‫בלי הצלחה. אני רוצה שתשפרי אותה.‬
‫אבל אני לא יועצת ולא כלכלנית.‬
‫זאת לא בעיה של תוכן. אני חושב שהבעיה בטיעונים.‬
‫- תוכנית התרחבות -‬
‫אני לא יודע, תנסי לבנות אותם אחרת.‬
‫המצב של יורש לייסטר המבטיח הולך ומסתבך.‬
‫זה היום השני להפגנות מאז ההכרזה על סגירתה‬
‫של אחת החברות הכי סמליות שיש לחברת האחזקות הספרדית.‬
‫העובדים קיבלו מכתבי פיטורים‬
‫בלי שאיש ידע אפילו שהחברה נמצאת בקשיים כספיים.‬
‫- עבודה פיטורים לא מוצדקים -‬
‫ויליאם, בבקשה. כבר דיברת עם הבן שלך?‬
‫אתה נוכל!‬
‫גנב!‬
‫הרסת את המשפחה שלי, חתיכת נוכל! נוכל!‬
‫אתה תשלם, חתיכת נוכל, גנב…‬
‫בוא ניסע מכאן, בבקשה.‬
‫- אנחנו לא מיותרים מאוחדים למען הצדק -‬
‫כן, כך מפטרים אנשים ב"לייסטר".‬
‫לא מספיק להם רק להעיף אותנו.‬
‫יש לך ארבעה ילדים, ובדיוק לקחת משכנתה, נכון?‬
‫אמרתי לך.‬
‫יימאס להם מזה.‬
‫אני מקווה, כי בקצב הזה,‬
‫המניות שלנו יימכרו במכירת חצר.‬
‫נחזיר את המצב לקדמותו.‬
‫אי אפשר.‬
‫כשנפתח את המטה החדש שלנו, נעביר לשם את רוב העובדים.‬
‫ועד אז?‬
‫לנו כאן נוח מאוד,‬
‫אבל אביך מתמודד עם הסערה בספרד.‬
‫אבל אתה יודע שעכשיו הבן שלו הוא זה שמנהל את החברה מלונדון.‬
‫אבל אין לו אומץ להראות את פרצופו.‬
‫צריך להסיח את דעת בעלי המניות מכל זה.‬
‫תשתמש בצהובונים. תקים איזו עמותה.‬
‫תעשה משהו מיד, לא משנה מה.‬
‫מסיר הכתמים לבעלך.‬
‫תודה רבה.‬
‫הוא חושב שאני אשתך.‬
‫את תהיי אישה מושלמת לכל אחד.‬
‫ההורים שלי חושבים עליך אותו דבר.‬
‫כדאי שנתראה פחות כדי שהם לא יפתחו ציפיות?‬
‫להפך.‬
‫לדעתי, כדאי שנהפוך את הקשר בינינו לרשמי.‬
‫סליחה?‬
‫נמאס לי למצוא הלבשה תחתונה זולה בדירה שלי.‬
‫חוץ מזה, שנינו מעוניינים.‬
‫אנחנו מעוניינים?‬
‫הבחירות מתקרבות. אביך מתמודד שוב.‬
‫הוא צריך שתהיי בזוגיות למראית עין.‬
‫אתה רוצה להדליף לתקשורת שאנחנו יחד.‬
‫שאנחנו בני זוג.‬
‫אוקיי. מה יוצא לך מזה?‬
‫אולי גם אני צריך שינוי תדמית.‬
‫כן, אתה צודק. לא יזיק לך להיראות קצת יותר אנושי.‬
‫לא חשבתי שהמקום ימצא חן בעיניי כל כך.‬
‫כן, גם אני לא. לא הכרתי אותו. -הארוחה הייתה טובה…‬
‫טעימה מאוד, בהחלט. -הסכו"ם היה יפה.‬
‫והקינוח, הקינוח היה ממש טוב.‬
‫סליחה, התחלתי לאכול ולא השארתי לך כלום.‬
‫יש לך כתם כאן.‬
‫הייתי צריכה ללבוש חולצה בצבע שוקולד.‬
‫אני לא יודעת, סימון.‬
‫אני מעדיפה להתקדם לאט יותר.‬
‫גם אני, אבל לא העזתי לומר לך.‬
‫כן.‬
‫ולקינוח, דחייה. -לא, טיפשון.‬
‫עוד יום.‬
‫היי, הטונר למדפסת נגמר, ואין לי מושג איך.‬
‫את יודעת? -לא.‬
‫והקקטוס הזה?‬
‫נותן לי אנרגייה חיובית.‬
‫שאבת את כל החיובית והשארת רק שלילית.‬
‫אסור שהמשקיעים מחר יראו את זה. חבר'ה, אמרתי לכם.‬
‫אני רוצה שולחנות מצוחצחים.‬
‫לא רציניים מדי, לא חנוניים מדי.‬
‫מתי הקמצן העשיר מגיע?‬
‫08:00. -כל כך מוקדם?‬
‫יהיה לנו זמן לפרוש את השטיח האדום?‬
‫זה משקיע אחד או כמה בסוף?‬
‫את רוצה לדעת כמה כוסות קפה להכין?‬
‫אני, אה? בסדר.‬
‫טוב, אז מי שמפסיד מכין קפה.‬
‫נתערב על 20 שנואה תנצח. -קדימה.‬
‫בוא נראה.‬
‫כשתהיה מוכן.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫בדיוק קניתי מניות בחברה הזאת.‬
‫אני עובדת כאן, אז אני חוששת שאני חלק מהחבילה.‬
‫עדיף שתתמקדי בתואר השני שלך.‬
‫אני מסוגלת לעשות את שני הדברים.‬
‫מה קורה פה? איך אתם מכירים?‬
‫השקעתי מיליונים בחברה עסקית, לא בפאב אירי.‬
‫סליחה. -מה התפקיד של אחותי החורגת?‬
‫היא עוזרת מער… -קפה וצילומים, נכון?‬
‫אנחנו לא מצלמים כאן.‬
‫תקשיב, היא כתבה את התוכנית האסטרטגית שאהבת כל כך.‬
‫היא טובה מאוד ויש לה הרבה פוטנציאל, שתדע.‬
‫אין לי ספק, אבל אתם מכינים קפה, נכון? היא יכולה להביא לי?‬
‫היי, סוף.‬
‫היי. חשבתי שאנחנו אוכלים בחוץ היום. הטיסה שלך התעכבה?‬
‫לא, אבל ליבי אמר לי שאני צריך לקפוץ לחברה החדשה.‬
‫יש שם בלגן. נראה לי שאצטרך להישאר יותר ממה שחשבתי.‬
‫אנחנו עדיין בכותרות.‬
‫אני יודע, והמניה ממשיכה לעלות. נראה שהתוכנית שלנו הצליחה.‬
‫כמו כל מה שנעשה יחד, יקירי.‬
‫בסדר.‬
‫דרך אגב, המזרן החדש הגיע. רוצה לנסות אותו?‬
‫אני בטוח שהוא טוב. -בוא הנה.‬
‫שרה.‬
‫תודה.‬
‫היי, סליחה שקראתי לו "עשיר קמצן".‬
‫זה היה רק כדי לקרוא לו משהו.‬
‫שמו היה חסוי. אסור היה לומר אותו.‬
‫תירגעי, "קמצן עשיר" מתאים לו.‬
‫תוכלי להדפיס את לוח התרגילים שלי?‬
‫אין לי זמן למכון הכושר השבוע.‬
‫קפה. קפה. מישהו רוצה קפה?‬
‫שחור? עם שיבולת שועל? תה מאצ'ה?‬
‫אז את מתכוונת לצאת איתו?‬
‫אולי. לא יודעת. הוא מצחיק, טוב לב, רגוע…‬
‫צפוי.‬
‫אל תהיי מרושעת. הוא חמוד.‬
‫וניק?‬
‫שכחתי מניק. -לא.‬
‫אני צריכה לפתוח דף חדש. -ואת חושבת שזה קל?‬
‫טוב, כן. קל כמו לעשות ככה.‬
‫- בלעדי: הרווק המוצלח מתמסד -‬
‫- סיפור האהבה שריגש את כולם -‬
‫הייתי צריכה לשתוק.‬
‫ידעת על זה? -לאיון סיפר לי אתמול.‬
‫מייקל? מה נשמע? לא ראיתי אותך מאז…‬
‫כן. טוב מאוד.‬
‫קרה משהו?‬
‫את מוכנה להניח לי, בבקשה?‬
‫סליחה, רק רציתי…‬
‫את רק הורסת לי את החיים.‬
‫זה היה סתם סטוץ.‬
‫אל תספרי לאחיך הקטן שראית אותי.‬
‫אני לא רוצה עוד בעיות.‬
‫- נואה מורן -‬
‫הנאשם צולם מחלון הבניין הסמוך.‬
‫תמשיכו.‬
‫כבודו, המצלמות לא משקרות.‬
‫היי, סופיה, אני מפריעה לך?‬
‫לא, הייתי בהפסקה.‬
‫רציתי לדבר איתך על משהו‬
‫שאני מעדיפה לא לדבר עליו ישירות עם ניק.‬
‫ומאחר שעכשיו את… עורכת הדין שלו…‬
‫תירגעי. במה מדובר?‬
‫את זוכרת את מייקל? היועץ שלי בפקולטה?‬
‫כן.‬
‫מה קורה בינו לביניכם?‬
‫שום דבר רציני. אולי הפעלתי כמה קשרים.‬
‫למה שקרה אין שום קשר אליכם. זה נוגע רק לי.‬
‫הוא מנוול. הוא ובראייר…‬
‫אם מישהו פישל שם, זאת אני.‬
‫אז אני מבקשת שתניחו לו, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫יפה, נכון? -מאוד, פטרה.‬
‫תודה שבאת.‬
‫אני כבר מחכה לראות את מגי. מזמן לא התראינו.‬
‫מאחר שזאת פעם ראשונה שהיא נשארת לישון פה, והיא מתה עלייך…‬
‫אני מקווה שהיא זוכרת אותי.‬
‫אני בטוחה שכן.‬
‫המסכנה לא מצליחה לקלוט שהיא הבת של ויל.‬
‫ואם לומר את האמת, גם אני לא.‬
‫בכל פעם שאני חושבת על מה שקרה בלילה ההוא…‬
‫זה כבר נשכח.‬
‫לשכוח זה לא לסלוח.‬
‫אני נראה בסדר ככה? כן, נכון? -אתה נאה מאוד.‬
‫אל תדאג. -לא, פטרה, אסור למגי לאכול את זה.‬
‫מותר לה. זה עם סירופ אגבה.‬
‫אל תדאג. הכנתי את זה מאות פעמים‬
‫בשביל בעלי, שגם הוא סוכרתי.‬
‫שלום.‬
‫שלום, בתי. איך הייתה הנסיעה? טובה?‬
‫נואה!‬
‫מגי!‬
‫היי, מתוקה. את נראית כל כך גדולה ויפה. אני אוהבת את השמלה שלך.‬
‫טוב, מוכנה? אחת, שתיים, שלוש. למשוך! יפה!‬
‫חתיכת תיאבון, מה?‬
‫עד כדי כך שאני אקח לי עוד פרוסה.‬
‫גם אני יכולה עוד אחת?‬
‫כמובן. אני אביא לך.‬
‫רוצה גם? -אבוא איתך.‬
‫היי, באותה הזדמנות תביא לי קפה?‬
‫"כריש הפיננסים טורף את האימפריה של עצמו."‬
‫מה הטעם במועצת מנהלים אם אתה לא שומע לעצתה?‬
‫מה שסבא שלך לימד אותך מספיק לך, נכון?‬
‫אתה חושב שבעידן המודרני צריך להתנהג בלי רחמים.‬
‫הנה, קח אותן.‬
‫טוב. תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה. -על לא דבר.‬
‫אני אשמח לבוא למסיבה. איפה היא?‬
‫את רוצה שנדליק את העץ? תסתכלי. את תראי.‬
‫הכול נשלט מפה. מהטלפון, את רואה?‬
‫בחיי, אני מתה על המקום הזה. האווטארים משתגעים.‬
‫את רוצה שאתקין את היישומון בטלפון שלך?‬
‫ניק, אתה יכול לעזור לי?‬
‫חבל. -רק רגע.‬
‫אין לי משקפי מציאות מדומה.‬
‫את רואה? זה מדליק ומכבה.‬
‫בסדר, זה יהיה הכי טוב. נדבר.‬
‫הבוס שלך מתקשר אלייך שלא בשעות העבודה. זה לא מקצועי.‬
‫זה נכון גם לגביך. למה הבוס הגדול מנסה לשלוט בחיים הפרטיים שלי?‬
‫כאן את אחותי.‬
‫חבל מאוד שאתה לא יכול לתת לי הוראות פה.‬
‫ניק!‬
‫רגע, חומד. תני לאבא שלך לעזור לך.‬
‫דפוק אחד.‬
‫הסירופ הארור.‬
‫כמו שהמזכר שהגיע אליכם אומר,‬
‫כל חברות הבת של קבוצת לייסטר צריכות לציית לאותם הכללים.‬
‫זה מטופש, כי אני יודע שזה לא נוגע לרבים מכם,‬
‫אבל מעתה והלאה, יש איסור מוחלט על קשרים רומנטיים בין העובדים.‬
‫כדי להיות הוגן, אם יחסים כאלה כבר קיימים,‬
‫זה הזמן לומר זאת.‬
‫זה הכול. תודה רבה.‬
‫אני מקווה שאין לזה שום קשר לנואה,‬
‫אבל אני חושב שהיית צריך להתייעץ איתי קודם.‬
‫ידעתי שאתה גרוע במו"מ כשמכרת בזול כל כך הרבה מניות.‬
‫עכשיו אני רואה שאתה גרוע גם באסטרטגיה.‬
‫כי אתה חושף את כוונותיך.‬
‫זה כמו בפעם הקודמת. אני לא יודע אם אהבת.‬
‫לא כדאי שאטעם שוב.‬
‫זה אוליביה, היין הצרפתי הכי טוב.‬
‫היי, לפני שתפשוט את הרגל בגללי, אולי כדאי שנדבר על ניק.‬
‫את כבר לא רוצה שום קשר איתו. הוא צריך להשלים עם זה.‬
‫הוא לא יפסיק, הוא מחפש תירוץ לזרוק אותך.‬
‫מהחברה שלך, סימון.‬
‫לא יודעת. אולי כדאי שנפסיק.‬
‫לא אכפת לי מהחברה שלי.‬
‫אני לא מוותר עלייך.‬
‫דלתות המעלית נפתחות.‬
‫דלתות המעלית נסגרות.‬
‫דלתות המעלית נפתחות.‬
‫דלתות המעלית נסגרות.‬
‫התקנתי אותן בכל רחבי המשרד.‬
‫הן מצלמות 24-7.‬
‫צריך לוודא שאנשים נשמעים לכללים, נכון?‬
‫כן, אני מצטערת. החלטתי. אני אעשה את זה.‬
‫זה סגור.‬
‫אני מצטערת. -תחשבי על זה.‬
‫לא, סימון. -לפחות תחשבי על זה.‬
‫זה הפתרון היחיד.‬
‫כבר החלטתי, טוב? מצטערת.‬
‫הנה מכתב ההתפטרות שלי.‬
‫את מתכוונת לעשות סצנה, כמו נערה מתבגרת כועסת?‬
‫ממש לא אכפת לי.‬
‫זאת הבעיה שלך.‬
‫אתה לא מסוגל להפסיק לראות אותי כאותה נערה מתבגרת.‬
‫את לא אותה הנערה?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫אותן העיניים.‬
‫אותן השפתיים.‬
‫אותו השיער.‬
‫אותו הקעקוע.‬
‫תיזהר. יש מצלמות.‬
‫אותו הסרקזם.‬
‫זה פתטי, הניסיון שלך להיות האדם שהיית אז.‬
‫למה את רוצה לעזוב?‬
‫אם עליי לבחור, אני מעדיפה להתפטר.‬
‫אז יש משהו ביניכם.‬
‫שמע, אני עם סימון.‬
‫קבל את זה כמו שקיבלתי את זה שאתה עם סופיה.‬
‫מי אמר שאני איתה?‬
‫לעזאזל. חסרה רק פרסומת בתחנות אוטובוס.‬
‫שכבת איתו? -ואתה איתה?‬
‫כמה נשים מאז שנפרדנו, כולל אותי?‬
‫אז שכבת.‬
‫אתה לא יכול לסרב לי ואז לדרוש שאף אחד לא ייגע בי.‬
‫אין לך רגשות כלפיו. אני יודע את זה.‬
‫אם אתה לא מסוגל לסלוח, תלמד לקבל.‬
‫לפעמים גם הטרף מצליח לברוח מהכריש.‬
‫לא, מורטי. אני יכולה.‬
‫לא, גברת. זה התפקיד שלי.‬
‫זאת הייתה חופשה נהדרת.‬
‫סליחה. כדי להגיע בזמן, צריך לצאת עכשיו.‬
‫כן.‬
‫ניק צריך לקחת אותי.‬
‫אני חושב שהייתה לו בעיה, אבל אני יכול לבוא איתך.‬
‫עדיף נואה. את יכולה?‬
‫כמובן. שניסע במכונית שלי? קדימה.‬
‫לא ידעתי שאימא שלך מגיעה.‬
‫למה לא תבואי לבקר אותנו יום אחד? את יכולה לבוא לבד.‬
‫נשמע לי מושלם. -מגי!‬
‫סליחה. לא יכולתי להגיע קודם. -אתה עסוק מאוד. זה בסדר.‬
‫שלום, בן.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫ניקולס, תן לי חמש דקות, בבקשה. זה בעניין מגי.‬
‫אין מצב.‬
‫ניק, דבר איתה. בבקשה.‬
‫אני רוצה "מיץ ירוק".‬
‫והרוכסן שלי לא נסגר, אבל "ברידג'ט ג'ונס".‬
‫כן. -תודה.‬
‫חמש דקות. אפילו לא אחת יותר.‬
‫אני אתן לאביה של מגי משמורת עליה.‬
‫איזה אבא?‬
‫אבא שלך, ויליאם.‬
‫את רוצה לנטוש אותה כמו שנטשת אותי? -תירגע. אני לא נוטשת אותה.‬
‫אז למה את מוותרת על המשמורת עליה, לעזאזל?‬
‫אני חולה, ניק.‬
‫מה זאת אומרת, חולה?‬
‫יש לי לוקמיה.‬
‫אני מתמודדת עם המחלה כבר ארבע שנים.‬
‫אז כשעשית את ההצגה ההיא בגאלה, ידעת.‬
‫רציתי להגן על מגי, זה הכול.‬
‫שאבא שלך ידע שהיא בתו. שאתה תדע.‬
‫למה שאאמין לך אחרי כל מה שעשית לנו?‬
‫ניק, לא נשאר לי הרבה זמן.‬
‫אבא שלך ואני כבר חתמנו על הכול.‬
‫מגי הייתה אמורה לחזור איתי, אבל נקראתי לעבור ניתוח דחוף.‬
‫אז אני חוששת שתצטרך לקחת אותה איתך בחזרה.‬
‫בי.‬
‫זה לא הוגן כלפיה.‬
‫אני יודעת שאתה שונא אותי, אבל תדאג למגי.‬
‫תעשה את זה למענה.‬
‫מה שלומך, אהובתי? -טוב.‬
‫את חוזרת עם ניק, טוב? -בסדר.‬
‫לבית. אני צריכה לעשות כמה דברים.‬
‫את יודעת כמה אני אוהבת אותך?‬
‫אם מגי תצטרך משהו, אתה יודע…‬
‫אני לא רוצה להיות לבד הלילה.‬
‫בבקשה.‬
‫זה רק יחמיר את המצב.‬
‫הוא לא יכול להחמיר יותר.‬
‫ניק!‬
‫היא הלכה.‬
‫היא באה לתת לי נשיקה.‬
‫בוקר טוב, איך את מרגישה? -הרבה יותר טוב, תודה.‬
‫את לוקחת ברזל?‬
‫לא.‬
‫הגינקולוג שלך לא רשם לך ויטמינים?‬
‫לא.‬
‫עברת בדיקות לטוקסופלסמוזיס?‬
‫גם זה לא. למה הייתי צריכה?‬
‫זה מומלץ מאוד כשאת בהיריון.‬
‫בהיריון?‬
‫לא ידעת.‬
‫איך?‬
‫מה שיש לך הוא המטומה תוך רחמית.‬
‫בגלל זה את כאן.‬
‫זה מה שגרם לדימום‬
‫שאולי חשבת בטעות שהוא וסת.‬
‫לא, אבל זה לא ייתכן.‬
‫את בשבוע ה-16.‬
‫בשבוע ה-16? לא, אבל אני… אני לא יכולה כרגע…‬
‫זה בלתי אפשרי. -זה היריון בסיכון גבוה.‬
‫נצטרך עוד כמה סריקות אולטרה-סאונד, טוב?‬
‫אל תדאגי, כי אנחנו נטפל בך מצוין.‬
‫- משרד 03 ד"ר לאורה גרסיה -‬
‫- מטופלות נואה מורן -‬
‫- שליש שני אולטרה-סאונד מיילדותי -‬
‫- נואה מורן פראדה שבוע 16 להיריון -‬
‫- פרטי האב: לא נמסרו -‬
‫שבוע 16.‬
‫ארבעה חודשים.‬
‫את חייבת לספר לו.‬
‫אין מצב.‬
‫מה זאת אומרת? הוא האבא. יש לו זכות לדעת.‬
‫את יודעת כמה גנים כרומוזום X תורם?‬
‫900.‬
‫ואת יודעת כמה תורם כרומוזום Y?‬
‫55.‬
‫לאור המעט שהאבא תורם,‬
‫את חושבת שיש הצדקה לספר לו?‬
‫איזה רעיון עמוק, אחותי.‬
‫תודה. -ממש לא!‬
‫זה קשקוש. -באמת…‬
‫היי, רק רגע.‬
‫אמרת XY?‬
‫זה בן?‬
‫אלוהים!‬
‫טוב, צריך להתכונן.‬
‫קודם כול, את צריכה לנוח.‬
‫אז תעזבי את הדירה המחורבנת שלך ותבואי לגור כאן איתנו.‬
‫ובזמן שאת צובעת את החדר שלך ואת החדר של התינוק,‬
‫תישני בחדר האורחים.‬
‫לא תיתני לי אפילו לעכל את זה?‬
‫אני עומדת להיות דודה, "דודה ג'נה".‬
‫זה נשמע כמו אישה זקנה, אבל מכובדת.‬
‫מתחילה לי צמרמורת. אני כבר מתרגשת.‬
‫את תראי כמה סבתא רפאלה תתרגש.‬
‫איזה יום היה לי, אהובתי. אני אספר לך עליו אחר כך.‬
‫נחש מי בהיריון?‬
‫מה? איך?‬
‫אלוהים אדירים, בן אדם. לעזאזל, בן אדם.‬
‫המפלים הדפוקים בסיישל! באמת? בן…‬
‫לא אני, אידיוט. זאת נואה.‬
‫שיט, כמה נבהלתי!‬
‫אז ממי?‬
‫זוכר את "מבצע אורחי הכבוד"?‬
‫טוב, עכשיו הוא נושא פרי. תרתי משמע.‬
‫תסתכל עליי. אל תאמר אף מילה.‬
‫לאיון.‬
‫ניק לא יודע? -לא.‬
‫אז למה סיפרת לי לפניו? את יודעת איך… טעות!‬
‫טעות גדולה, ג'נה! -למה?‬
‫כי את יודעת שאני גרוע בשמירת סודות. קשה לי.‬
‫אני לא אצליח, ג'נה. עכשיו זה בתוכי…‬
‫אתה רוצה שאספר לניק איך הלך לנו במפל?‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫את סחטנית.‬
‫אוהבת אותך. -סחטנית!‬
‫לכירורגים יש תפריט מיוחד,‬
‫ולפסיכולוגים ולאחיות יש ארוחת צוהריים רגילה.‬
‫אבל זה לא מספיק להם. אנחנו גם צריכים לשבת בנפרד.‬
‫תראי… עבדתי כמו חמור כדי להגיע לכאן.‬
‫אני מצטערת על התביעה, אבל אין לנו מה לעשות לגבי זה.‬
‫את יודעת מי בעל המניות הגדול‬
‫בחברה שבית החולים הזה שייך לה?‬
‫חברת הביטוח לייסטר.‬
‫שבדיוק התפרקה.‬
‫כבר אין לנו סמכות להתערב.‬
‫ואם אבקש מנואה?‬
‫אולי ניק יקשיב לה יותר מאשר לך.‬
‫כבר אין ביניהם כמעט שום קשר.‬
‫באמת? הבנתי שהם עובדים יחד באל-אר-בי.‬
‫לא ידעת?‬
‫והם בטח נפגשו לפני כן,‬
‫כי אחרת אני לא יודע איך זה אפשרי.‬
‫שניהם העלו סטורי בחתונה של ג'נה.‬
‫מבחינת התאריך, זה מתאים.‬
‫אני מקווה שהתקשורת לא תגלה.‬
‫תארי לך את הכותרות.‬
‫"ניקולס לייסטר, איש עסקים למופת, חבר מושלם,‬
‫"מכניס להיריון את אחותו החורגת."‬
‫ואני לא מדבר רק על המניות של החברות שלו.‬
‫מה יקרה לקמפיין הבחירות של אביך,‬
‫אם תפרוץ שערורייה שקשורה לחתנו לעתיד?‬
‫את תראי כמה כיף יהיה.‬
‫כשניק יגלה, הוא ירוץ אליה כמו כלבלב.‬
‫אני חושב שאישאר בבית החולים בזמן הקרוב.‬
‫אם תרגישי שאת צריכה עזרה מקצועית,‬
‫אל תהססי לקבוע תור.‬
‫מה שלום הבן שלך, אסטבן?‬
‫טוב. מסתגל לבית הספר החדש.‬
‫לא, לא התכוונתי לטוני. התכוונתי לארון.‬
‫ארון?‬
‫גם הוא בסדר.‬
‫הוא בשיווק, נכון? באחת מחברות הבת שלך.‬
‫לא, הוא קיבל קידום ועבר לחברה אחרת.‬
‫מהקבוצה?‬
‫כן, גם מהקבוצה.‬
‫איזו?‬
‫חברת הביטוח.‬
‫אז הוא מובטל?‬
‫כן.‬
‫למה לא סיפרת לי לפני כן?‬
‫אל תדאג. אני אתקשר בשבוע הבא ו… -לא, אל תטרח.‬
‫אין טעם. הוא התקבל בזכות כישוריו, ואתה מכיר אותו.‬
‫הוא גאה מאוד. הוא לא יסכים לקבל טובות.‬
‫אני נשבע שלא ידעתי. באמת.‬
‫אל תדאג, אדוני.‬
‫מה נואה עושה פה?‬
‫אני חושב היא יוצאת עם סימון.‬
‫ניק, שלום. בוא איתי.‬
‫סימון!‬
‫לחיצת יד לחתום את המיזוג.‬
‫אני רואה שבאת עם החברה שלך. -ואתה עם שלך.‬
‫נואה. מה שלומך?‬
‫בסדר. -את אלגנטית מאוד.‬
‫את אלגנטית יותר, כרגיל.‬
‫דיברתי עם מייקל. הכול טופל.‬
‫תודה.‬
‫לא ידעתי איך ניק יגיב, אז פניתי אלייך.‬
‫קיבלת החלטה נכונה.‬
‫יש דברים שעדיף שניק לא ידע, נכון?‬
‫את רוקדת.‬
‫לא, אני מתאפקת לא לעשות פיפי.‬
‫את יכולה ללכת לשירותים. אחכה לך כאן.‬
‫לא, זה לא משנה. בדרך כלל מלוכלך שם בכל מקרה.‬
‫לא ראיתי אותך רוקדת לפני כן.‬
‫טוב, אני מיד חוזרת.‬
‫ברמן, תן לי עוד אחד כזה.‬
‫הכוראוגרפיה שלך?‬
‫מצחיק מאוד. מה אתה רוצה?‬
‫שום דבר. את בסדר?‬
‫מצוין.‬
‫תשמעי, חשבתי על כל מה שקרה‬
‫בחברה, עם המצלמות ו…‬
‫קצת ירדתי מהפסים.‬
‫אני מקווה שזה תועד.‬
‫את יכולה לחזור לעבודה כשתרצי.‬
‫כידוע, אני שונאת את האפטרשייב שלך.‬
‫בגלל זה הלכת באותו הבוקר בלי לומר מילה?‬
‫הלכתי כי אני לא אוהבת שעוזבים אותי פעמיים,‬
‫אז הפעם היה תורי.‬
‫את לא יודעת מה עמדתי לומר… -אתה נהנה, לייסטר?‬
‫היה תור ארוך לשירותים.‬
‫זאת סופיה. -וואו.‬
‫נעים להכיר. את יפהפייה, בחיי.‬
‫מזל טוב. יהיו לכם ילדים יפהפיים.‬
‫אני הולכת לשירותים.‬
‫ראיתי איך את רוקדת, ויש לך סגנון.‬
‫אבל את צריכה להשתחרר קצת, אחותי. בואי, אני אלמד אותך.‬
‫את רק צריכה להשתחרר קצת…‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫אני עדיין לא שולט בעצמי כשאני לידך, נמשים.‬
‫זה תמיד קורה לי.‬
‫אני הולכת לבר לרגע.‬
‫שנייה. -בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאכלתי משהו שעשה לי בחילה.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה. תקרא לסימון?‬
‫סימון לא במצב שהוא יכול לנהוג. בסדר? בואי.‬
‫למה את גרה אצל ג'נה ולאיון?‬
‫כי בעל הבית שלי העלה את השכירות. אני מזכירה לך שאני מובטלת עכשיו.‬
‫היי, מה קרה לך? בלעת את אן?‬
‫הוא הפך לאנין טעם.‬
‫אני אעזור לך. חכי.‬
‫אם תרצי, אישאר על הספה.‬
‫בבקשה, בוא לא נמשיך את משחק הזה.‬
‫אנחנו כבר לא מה שהיינו. בנינו לנו חיים חדשים.‬
‫אתה תקים משפחה עם סופיה, האדם שאתה אוהב.‬
‫זה מה שההורים שלך תמיד רצו.‬
‫היא ממש נהדרת.‬
‫וזה נכון, יהיו לכם ילדים יפהפיים.‬
‫איתך יכול היה להיות אותו הדבר, או יותר טוב.‬
‫תוכל להיות אבא לילדיי בלי לסלוח לי?‬
‫אני חושבת שברגע הזה הסיפור שלנו נגמר באמת.‬
‫אני לא רוצה שהוא ייגמר כך.‬
‫להתראות, ניק.‬
‫להתראות, נמשים.‬
‫תנשמי. היית צריכה להגיע לכאן מוקדם יותר.‬
‫- הילדים שלך, ניק ומגי -‬
‫שלום, אחי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מגי המסכנה.‬
‫זה לא הוגן כלפיה.‬
‫מאז ומתמיד היא פחדה להיות לבד.‬
‫אדוני.‬
‫תודה, מרטין. רק רגע. -אוקיי.‬
‫מגי, תראי מה מצאתי.‬
‫זה היה הצעצוע שהכי אהבתי כשהייתי ילד.‬
‫זה פריט אספנות, את יודעת? ניק אהב לשחק בו.‬
‫אבל מעולם לא נתתי לו אותו. את רוצה אותו?‬
‫לא, תודה. אין צורך.‬
‫וואו, זה מגניב. אפשר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫תפסיק!‬
‫את לא נראית טוב.‬
‫אנחנו בלוויה. כולם לא נראים טוב.‬
‫יש לך חום.‬
‫לא יודעת. אולי אני מתחילה לפתח משהו, אימא.‬
‫תיזהר. זה פריט אספנות. אתה תשבור אותו.‬
‫מה אכפת לך אם הוא אפילו לא שלך?‬
‫זה של ויליאם, ומה ששייך לו שייך לי. נכון, ויל?‬
‫כן, ברור שזה שלך, אבל את יכולה לחלוק אותו, לא?‬
‫היי. את בסדר?‬
‫אני שונאת אותו.‬
‫אל תגידי את זה. ויליאם אוהב אותך מאוד.‬
‫אילו אהב, הוא לא היה מסכים איתו.‬
‫טוב, לאהוב מישהו זה לא בהכרח להיכנע לכל גחמה שלו.‬
‫לפעמים צריך לדעת לומר "לא", וויליאם הוא אבא שלך…‬
‫לא! לא נכון! אבא שלי עזב באשמתו, והוא אפילו לא בא היום.‬
‫את יודעת, כמעט אף פעם זאת לא אשמתו של אדם אחד.‬
‫וכשמבינים את זה, לומדים לסלוח.‬
‫אני יודעת שוויליאם אוהב מאוד את שתינו, נכון?‬
‫אי אפשר כל החיים להדוף את האנשים שאוהבים אותנו, נכון?‬
‫קדימה, תחזרי לדודנים שלך.‬
‫קחי.‬
‫תודה.‬
‫תתרחקי מהבצל המקורמל. יש בו סירופ.‬
‫כשדיברתי עם מייקל…‬
‫ידעת שהוא עובד בבית החולים?‬
‫איזה בית חולים?‬
‫יש לו גישה לתיק הרפואי שלך.‬
‫מה הוא יודע?‬
‫מספיק.‬
‫לא תוכלי להסתיר את זה עוד הרבה זמן. מה התוכנית שלך?‬
‫מחר אני נוסעת לסנטנדר, לדודה שלי.‬
‫זה רחוק מאוד. מתי את חוזרת?‬
‫אני לא מתכוונת לחזור.‬
‫אפשר לסמוך עלינו בכל צורך.‬
‫לילה טוב. -ביי.‬
‫טוב, אנחנו, האחיות, הולכות לישון.‬
‫כי אנחנו אחיות עכשיו. ידעת את זה?‬
‫זה נכון.‬
‫להתראות.‬
‫תודה, מותק.‬
‫לילה טוב, אבא.‬
‫לילה טוב, נואה.‬
‫להתראות, אבא.‬
‫לילה טוב, בתי.‬
‫את שומעת את הים?‬
‫אני אוהבת לעצום עיניים ולשמוע את הגלים.‬
‫זה כמו להרגיש שמישהו מנדנד אותך.‬
‫נכון? החדר הוא כמו קונכייה ענקית.‬
‫תמיד אפשר לשמוע את הים, גם כשהוא שקט.‬
‫פה את אף פעם לא מרגישה לבד.‬
‫את אוהבת את החדר שלי?‬
‫מתה עליו.‬
‫טוב, מהיום זה החדר שלך.‬
‫ומה איתך?‬
‫אני… טוב, תעשי לי מקום כשאני אבוא.‬
‫המיטה גדולה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫תודה, מותק. אני אוהבת אותך.‬
‫היי.‬
‫תיכנסי.‬
‫באת מהלוויה?‬
‫המוות של אימא שלו ריכך אותו קצת, או שהוא עדיין מנוול?‬
‫היי, רציתי לספר לך ש…‬
‫התגעגעתי.‬
‫דיברנו כל יום.‬
‫חכה. אני חייבת לספר לך משהו.‬
‫מה?‬
‫זוכר את הכתב של אם-קיי-או?‬
‫היה שינוי בצוות העובדים.‬
‫אבא שלי היה צריך לתת לקמפיין שלו דחיפה ולכן קנה מניות בערוץ.‬
‫מתי הבחירות?‬
‫בשבוע הבא. למה?‬
‫אני שוקל למכור את הדירה שלי.‬
‫אתה לא חוזר?‬
‫אתה מנסה לומר לי משהו?‬
‫אני חושב שעדיף שניפרד עכשיו, כל עוד יש זמן.‬
‫יש זמן?‬
‫ברור. הייתי טיפשה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה לא מצליח לשכוח את נואה, נכון?‬
‫האמת היא שהמחווה שהיא עשתה עם מגי הייתה מדהימה.‬
‫הייתי צריך לעשות את זה מזמן.‬
‫בלתי אפשרי. אתה לא מסוגל לחבק את אביך.‬
‫הטינה שלך מונעת ממך לעשות את זה.‬
‫הטינה?‬
‫זה הדבר היחיד שמניע אותך בחיים.‬
‫כן, ניק, הטינה.‬
‫אתה מאשים את אביך בזה שנתן לאימך לעזוב.‬
‫ומה אתה עושה?‬
‫אתה מעניש אותו בנטישת הדרך שבה הוא ניהל את החברה.‬
‫הסגנון שלו לא מאוד רווחי.‬
‫אבל הוא יותר אנושי.‬
‫ואז הענשת את אימך, ולא הסכמת להקשיב לה.‬
‫אימא שלי מתה.‬
‫ומה עשית? תאמר לי, מה עשית כדי למנוע את מותה?‬
‫כלום.‬
‫תסתכל סביבך, ניק. כולם סלחו, חוץ ממך.‬
‫רק נואה נשארה לך. ואתה יודע למה אתה לא סולח לה?‬
‫כי אם תפתח שוב את הלב, יש סכנה שהוא יישבר.‬
‫אבל אלה החיים, ניק. לחיות זה להסתכן בסבל.‬
‫את חושבת שאני לא סובל? -אתה רציני?‬
‫תמיד היו אנשים שעשו במקומך את העבודה השחורה.‬
‫קודם סבא שלך. כן. ואז אני, אבל אני לא יכולה להמשיך כך.‬
‫אתה צריך להתמודד עם הבעיות שלך לבד.‬
‫כל האחרים נדפקים רק כדי להגן עליך.‬
‫מעולם לא רציתי לפגוע בך. -אבל פגעת.‬
‫פגעת בכולנו.‬
‫במיוחד בנואה.‬
‫אחרי שתסלח לה, לך לבקר אותה.‬
‫ואל תנסה להיאחז במגי כדי למצוא טעם לחייך,‬
‫כי היא כבר לא צריכה אותך.‬
‫היחידה שצריכה אותך עכשיו היא נואה, תאמין לי.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫אני עצמי לא יודעת למה.‬
‫תודה, סוף. גם אני אוהב אותך.‬
‫תני לי לטעום מזה. -לא.‬
‫בואי נראה איזה טעם יש לזה. -כבר אכלת את שלך. לא!‬
‫כן?‬
‫סימון, איך מתקדם המטה החדש של אל-אר-בי?‬
‫החלטתי לעבור ללונדון כדי להיות מעורב קצת יותר.‬
‫אתה עוזב?‬
‫אין שום דבר שמחזיק אותי פה.‬
‫המטה החדש חייב להתחיל לפעול‬
‫מיד, עם כל הצוות.‬
‫עם עובדים?‬
‫כן, מחברת הביטוח.‬
‫צוות המכירות נשאר בחוץ,‬
‫אבל לפחות נשתמש בכל השאר. שיווק, מחשבים, חשבונות.‬
‫השתגעת. אל תשתמש בחברה שלי כדי לתקן את השגיאות שלך.‬
‫זה כתוב בהסכם שחתמת עליו.‬
‫ידוע לשנינו שהמעבר היה תירוץ.‬
‫תמיד התייחסתי לזה ברצינות.‬
‫אז עכשיו אכפת לך מאנשים אחרים? בטח.‬
‫היי, ראמון.‬
‫תאמר לחבר שלך שהסוללה של האופניים מתרוקנת מהר מאוד.‬
‫צריך לטעון אותה רק עד 80 אחוז.‬
‫אבל אז אני לא אגיע לעבודה.‬
‫טוב, זה כבר לא משנה.‬
‫המסקנות של הבדיקה.‬
‫לא. לא. נראה לי שנפלה טעות.‬
‫היו אמורים להתקשר אליך.‬
‫בבקשה, תחתום ובוא נסיים את זה בהקדם.‬
‫בלי בעיות.‬
‫חמישה מ"ג זה בסדר. נבדוק מחר.‬
‫תודה.‬
‫היי, מייקל. מצבה יציב. הצלחנו לעצור את הדימום.‬
‫מתברר שהייתה לה אפיזודה דומה בעבר.‬
‫היא כל הזמן מספרת לי על הבן שלה, אבל אני לא רואה כלום בתיק הרפואי.‬
‫לא העזתי לטשטש אותה. רציתי שתבדוק אותה קודם.‬
‫כולה שלך.‬
‫היי, בראייר.‬
‫מייקל! טוב לראות אותך.‬
‫אני לא מאמינה שאת עוזבת.‬
‫כן.‬
‫להתראות, תינוק.‬
‫תודה.‬
‫בואי נראה איפה אפשר לשים אותו.‬
‫לא בתא המטען, חיה שכמוך!‬
‫מי הלשין?‬
‫נשבעת שלא אני.‬
‫לאיון? -ברצינות?‬
‫יש לי כיב קיבה מזה ששתקתי!‬
‫נואה!‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫את נוסעת?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫אני יודע שזה לא ענייני. אני רק… -כל אחד לדרכו.‬
‫ואני מנסה, אבל אני כאן. כל הדרכים מובילות אותי אלייך.‬
‫זה ביטוי נחמד, אבל הוא ריק מתוכן.‬
‫אם אין לך משהו חדש לומר, אני הולכת.‬
‫תקשיבי. זוז, בן אדם.‬
‫אפילו לא אמרת שלום.‬
‫מה שלומך? טוב? -טוב.‬
‫מה עם נשיקה? חכה! -תקשיבי!‬
‫את האישה ש… זוז מהדרך.‬
‫טוב, אני לא רוצה להתערב במצב הרה גורל כזה.‬
‫אולי תפסיקי? את עושה לי סחרחורת.‬
‫אני רוצה שנתחיל מההתחלה.‬
‫רק את ואני.‬
‫רק שנינו?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫למה בלתי אפשרי?‬
‫זה בהחלט מצב הרה גורל.‬
‫אתם מוכנים להסביר לי?‬
‫ביקשת את זה.‬
‫מה זה?‬
‫ברור לך עכשיו? יופי. אני הולכת.‬
‫את… -כן, נכון.‬
‫טוב, זה בסדר. אין בעיה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫טוב, יופי. מאחר שלא אכפת לך, אני אלך.‬
‫לא, רגע. אכפת לי. פשוט לא ציפיתי לזה.‬
‫חכי! נואה, בבקשה.‬
‫אל תלכי, בבקשה.‬
‫נואה, תסלחי לי. אני אוהב אותך.‬
‫לא אכפת לי משום דבר אחר, ממש שום דבר.‬
‫לא אכפת לי שזה הילד של סימון.‬
‫של סימון?‬
‫אני אוהב אותו כאילו הוא שלי! -הוא שלך, אידיוט!‬
‫מה? נואה!‬
‫מזל טוב.‬
‫בטח, גבר. תיכנס.‬
‫מפתחות, קדימה! -בסדר.‬
‫איזו הרגשה טובה.‬
‫זה לא נוסע מהר יותר, לעזאזל.‬
‫איזה יופי.‬
‫יופי? אבל זה היה עינוי.‬
‫בחייך.‬
‫נואה!‬
‫תפתחי את החלון!‬
‫מה קרה, ניק?‬
‫עם כל הנהגים שלך, שכחת איך לנהוג?‬
‫באיזה שלב את?‬
‫שבוע 24.‬
‫כמה זה בחודשים?‬
‫שישה חודשים. -שישה חודשים?‬
‫שישה חודשים?‬
‫בחתונה?‬
‫כן, תפסיק לעשות חשבון, ניק. הוא שלך.‬
‫אז… אז אני אהיה אבא!‬
‫כן.‬
‫לא. אני אהיה אימא.‬
‫לעזאזל.‬
‫את לא יכולה לעזוב ולהתעלם ממני.‬
‫אתה יכול לקחת את 55 הגנים שלך איתך וללכת.‬
‫חסרונם לא באמת יורגש.‬
‫לעזאזל.‬
‫את עוזבת את העיר?‬
‫כן.‬
‫את לא יכולה.‬
‫למה לא?‬
‫"נשיונל ג'אוגרפיק" שם אותה‬
‫ברשימת המקומות הכי מקסימים בעולם.‬
‫יותר מדי שרפות יער.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫נו, תסתכל על הכביש. תצטרך לשלם מזונות.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫רגע. את נוסעת לאחוזה?‬
‫אני לא יכולה לעזוב בלי לספר לאימא שלי שהיא תהיה סבתא.‬
‫ניק?‬
‫ניק!‬
‫היי, אתה!‬
‫ניק! בבקשה, אני כאן איתך. בסדר, אהובי? אני כאן.‬
‫הייתי טיפש. זה מגיע לי.‬
‫הכול באשמתי, נמשים.‬
‫לא. די לחפש את מי להאשים. מספיק.‬
‫ניק!‬
‫אני כאן, תסתכל עליי. תפקח עיניים, טוב?‬
‫אסטבן!‬
‫הזמנתי אמבולנס. -לא!‬
‫אני לא אאבד אותך שוב, ניק.‬
‫בבקשה.‬
‫לא, בבקשה. בבקשה.‬
‫- ניקולס לייסטר -‬
‫בני! -ניק!‬
‫ניק, אהובי. אתה בסדר?‬
‫היי, נמשים.‬
‫מה קרה?‬
‫ישנת הרבה זמן.‬
‫בן, היית בתרדמת.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫זה מדהים.‬
‫לא ידעתי שתינוקות מרגיעים כל כך.‬
‫הוא מושלם.‬
‫זה התינוק הכי יפה שראיתי בחיים.‬
‫אני לא מאמינה שסוף סוף אתה פה איתנו.‬
‫עשית הכול נהדר.‬
‫אפילו הבית. הבית שלנו.‬
‫הוא מושלם.‬
‫הפכת אותי לאדם הכי מאושר בעולם, נמשים.‬
‫זוכרת את הפעם הראשונה שהתנשקנו באוטו ההוא?‬
‫הייתי כל כך לחוצה שכל הגוף שלי רעד.‬
‫ואתה היית מהמם.‬
‫זה בשבילי?‬
‫אני נותן לך את ליבי שוב, נמשים.‬
‫הוא דומה לזה שנתתי לך לפני חמש שנים, אבל לא זהה.‬
‫עכשיו יש לו פרט קטן באמצע.‬
‫רגע, אני אעזור לך. -זה בסדר.‬
‫אבא צריך לישון קצת. -עוד?‬
‫עוד. נכון, מתוק שלי?‬
‫תנוח.‬
‫להתראות, אימא. להתראות.‬
‫אל תדאג. זאת רק הסערה.‬
‫בראייר.‬
‫עכשיו תורי. תחזור לישון.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫צריך רק לנדנד אותו.‬
‫תקשיבי. תניחי את התינוק, טוב?‬
‫די, די, קטנצ'יק.‬
‫"איפה אתה, כוכב קטן?‬
‫"בשמיים או בים?‬
‫"יהלום אמיתי‬
‫"איפה אתה, כוכב קטן?‬
‫"אני תוהה איפה אתה‬
‫"בשמיים או בים‬
‫"יהלום אמיתי‬
‫"איפה אתה, כוכב קטן?‬
‫"בשמיים או בים?"‬
‫כן, ניק. אימא כאן. הוא ירש את העיניים שלך.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אתה חתיך, אה? אבל לא כזה חכם.‬
‫- כפתור מצוקה -‬
‫ניק!‬
‫לא!‬
‫נואה!‬
‫בראייר, תעזבי את הבן שלי.‬
‫הבן שלך? הוא שלי עכשיו.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אתם חייבים לי. בן תחת בן.‬
‫אנחנו לא חייבים לך כלום, טוב?‬
‫לא ארשה לך ליהנות ממה שלא היה לי, לא.‬
‫בבקשה.‬
‫קדימה. רדי למטה.‬
‫לא, בראייר!‬
‫בראייר! -קדימה!‬
‫בראייר! -עזוב אותה!‬
‫בראייר!‬
‫עזוב אותה, בן זונה!‬
‫קודם דאגת שיסלקו אותי מהאוניברסיטה,‬
‫ואחר כך מבית החולים.‬
‫אף אחד לא יעסיק אותי עם רקע כזה.‬
‫אז אני נכנע. ניצחתם.‬
‫בקרוב אעזוב את הארץ הדפוקה הזאת ולא תראו אותי שוב.‬
‫מה קרה, ניק?‬
‫איפה הבריון שבך עכשיו?‬
‫עזוב אותי! -תפסיקי, לעזאזל!‬
‫בראייר!‬
‫תור, בוא. פנימה.‬
‫קדימה! פנימה.‬
‫בראייר, אל תפגעי בו, בבקשה.‬
‫אל תעשי לנו את זה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני אעניק לו הרבה אהבה.‬
‫את צריכה עזרה.‬
‫אני יודעת. בגלל זה מייקל איתי.‬
‫אתה יודע מה? לא תזיק לך צלקת.‬
‫הפרצוף שלך יפה מדי. זה יוסיף לך אופי.‬
‫ואתה יודע עוד משהו?‬
‫כן?‬
‫אם תור ירגיש שאתה מאיים עליי, הוא יקרע אותך לחתיכות.‬
‫את יודעת, מאז האוניברסיטה אני שונאת אותך.‬
‫ניק!‬
‫את בסדר? -כן.‬
‫אומרים שכאשר אדם עומד למות,‬
‫כל חייו חולפים לנגד עיניו כמו סרט.‬
‫או כמו ספר.‬
‫לנגד עיניי…‬
‫תמיד היו החיים שלך.‬
‫כשהם לא היו מה שרצינו…‬
‫כשהתחלנו להתפרפר…‬
‫כשלא הצלחנו להתאפק…‬
‫כשאנשים אחרים ניסו לעצור אותנו…‬
‫- אתה שלי -‬
‫המבט הזה‬
‫תמיד חיבר בינינו.‬
‫עד היום.‬
‫לכן אני מכריז שאתם בעל ואישה.‬
‫הידד! -לחיי הזוג הצעיר!‬
‫נהדרים! -זה אחי!‬
‫אתם יפים!‬
‫אחת, שתיים… ושלוש!‬
‫תודה.‬
‫בדוא"ל תמצאו את כרטיסי הטיסה,‬
‫ואת הכרטיסים למעבורת… -והכול יהיה מושלם.‬
‫בואי, נואה.‬
‫היי, ניק! שלחתי לך את המיקום של המפל.‬
‫להתראות, מותק.‬
‫היי, לא כל כך מהר.‬
‫שינוי בתוכנית.‬
‫לא.‬
‫איזו מכונה!‬
‫אני חייבת לך.‬
‫היי, עוד לא החלמת.‬
‫חוץ מזה, אצטרך לעבוד כל חיי‬
‫להחזיר את ההלוואה, אז אני נוהגת.‬
‫אפילו את לא מאמינה לזה.‬
‫עוד לא החלמת לגמרי, אתה רואה?‬
‫- תודה לך, אשמה, על כך שאת תמיד שם. -‬
‫- כל מה שיקרה מעתה והלאה יהיה באשמתך… -‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬