Meillä on ajoneuvo.
Suomessa on Euroopan pienimpiä väestöjä, -
mutta Suomen taistelujoukot ovat kaksi kertaa Britannian armeijaa suuremmat -
ja sillä on Länsi-Euroopan vahvin tykistö.
Koko maa on valmis muuttumaan linnoitukseksi.
Hyökkääjät voidaan pysäyttää räjäyttämällä siltoja.
Tiet voidaan muuttaa kiitoradoiksi.
Miksi?
Tämä on erikoinen tarina kansasta, -
joka syntyi supervaltojen välisistä taisteluista.
Kaikki 70 sotalaivaa aloittavat tulituksen.
Toisesta maailmansodasta selvittiin vastoin odotuksia.
Heillä oli ylivoimainen vastustaja.
Se oli varmasti kauhistuttavaa.
Lisäksi kylmän sodan kriisi -
teki Suomesta maailman parhaiten puolustetuimpia maita.
Kokonainen kaupunki voi selvitä mukavasti maan alla.
Jokainen maa on maantieteensä vanki.
Niitä reunustavat vuoret, joet, meret -
tai kivet.
Jokaisen maan on puolustettava rajojaan hyökkäyksiltä.
Maalla, ilmassa ja avomerellä.
Tässä sarjassa tutkitaan uskomattomia rakennelmia, nerokkaita aseita -
ja loistavia strategioita, jotka ovat muokanneet Euroopan kovimpia maita -
viimeisen tuhannen vuoden aikana -
ja joilla oli tärkeä rooli nykyisten valtioiden luomisessa.
Syrjäinen ja rauhallinen erämaa.
Maagisten metsien ja peilijärvien tilkkutäkki.
Yli 2 000 vuoden ajan se on ollut suomea puhuvien kansojen koti.
Nykyään tämä porojen ja saunojen maa on hienostuneen talouden koti.
Suomalaiset ovat maailman onnellisimpia ihmisiä.
Tämä ihmemaa on silti hyvin haavoittuvainen.
SUOMI
Euroopan pohjoisosassa idän ja lännen välissä sijaitsevalla Suomella -
on strateginen asema Itämerellä.
Ymmärtääksemme Suomen kasvun suurvaltojen varjossa -
meidän on palattava 150 vuotta taaksepäin -
aikaan ennen kuin Suomi oli kansakunta.
Myös merkittävälle saarilinnakkeelle, jolla käytiin verisiä taisteluita.
Suomalaiset kutsuvat sitä Suomenlinnaksi.
Andy Torbet on meriarkeologi -
ja entinen sotilas, jonka intohimo on sotahistoria.
Takanani on Helsinki, Suomen pääkaupunki.
Edessäni on ryhmä pieniä saaria, jotka tunnetaan Suomenlinnana.
Suuntaan sinne ymmärtääkseni paremmin -
tämän maan historiaa.
Vain 20 minuutin seilauksen päässä Helsingistä -
Suomenlinna on kahdeksan toisiinsa liittyvän saaren ryhmä.
Siellä on kuusi kilometriä puolustusmuuria.
Ne suojelevat suurta 200 rakennuksen laivastotukikohtaa.
Se on täynnä tykkejä, ja se sijaitsee tähdenmuotoisissa -
bastionimuureissa, jotka ovat jopa yhdeksän metriä paksuja.
Ulkomuuri antoi puolustajille kaksi tärkeää etua.
Ensinnäkin kanuunat oli sijoitettu näihin suojeleviin pieniin alkoveihin.
Ne eivät olleet haavoittuvaisia muurin päällä.
Toinen on muurin muoto.
Siksak-kuvio tarkoitti, että tykit olivat paikallaan, -
ja niiden tulen kaaret ristesivät, joten sokeita pisteitä ei ole.
Vihollisella ei ole turvallista paikkaa hyökätä.
Suomenlinnan hallitsijalla oli rutkasti valtaa itäisellä Itämerellä.
1700-luvulla tämä oli Ruotsia.
1800-luvulla -
Suomenlinna ja suomenkieliset alueet siirtyivät venäläisille.
RUOTSIN IMPERIUMI VENÄJÄN IMPERIUMI
Muodostui Venäjän imperiumin uusi provinssi: Suomen suuriruhtinaskunta.
SUOMEN SUURIRUHTINASKUNTA
Suomenlinna tarjosi venäläisille elintärkeän suojan -
Baltian kauppareiteille -
ja vartioi porttia pääkaupunkiin Helsinkiin.
Suomen suuriruhtinaskunnalle -
Venäjän läntisellä rajaseudulla oleminen -
teki siitä myös avoimen Venäjän vihollisten hyökkäyksille.
Vuonna 1855 Venäjän vihollisia olivat nämä tyypit: britit.
Kaikki johtui taistelusta lähes 1 500 kilometrin päässä Krimillä, -
jonka Britannia liittolaisineen halusi pitää poissa Venäjän hallinnasta.
Iskeäkseen venäläisiin siellä, missä he vähiten odottivat, -
britit ja ranskalaiset lähettivät laivaston hyökkäämään Suomenlinnaan.
1. ELOKUUTA 1855
Eräänä aamuna vuonna 1855 linnoituksen puolustajat heräävät -
ja näkevät horisontissa 70 sotalaivaa -
turhauttavan kaukana linnakkeen tykeistä.
Ranskalan ja Englannin laivastot -
ovat hiljaa ja liikkumatta päiväkausia.
Se saa Helsingin asukkaat pelkäämään kuolemaa. He pakenevat kauhuissaan.
6. - 9. ELOKUUTA
Tarinan mukaan sunnuntaiaamuna puolustajat kuulevat äänen.
He yrittävät kuulla, ja merituuli humisee matalasti.
Britannian merimiehet laulavat virttä.
Sitten laulu loppuu ja maailma hiljenee.
Kaikki 70 sotalaivaa alkavat tulittaa linnoitusta.
Puolustajat kohtasivat uuden aseen: raketit.
Kevyen painonsa takia -
raketteja voitiin ampua suurina ryöppyinä veneistä lähietäisyydeltä.
Ne olivat täynnä palopanoksia ja tuhoisia.
Tulipalot levisivät nopeasti tuhoten monia rakennuksia Suomenlinnassa.
Helsingin asukkaat seurasivat spektaakkelia kauhuissaan.
Kahden päivän jatkuvan pommituksen jälkeen -
tykit hiljenivät.
Kun pommitus viimein loppui, -
ne, jotka eivät olleet paenneet Helsingistä, odottivat vuoroaan.
He odottivat päiväkausia väistämätöntä hyökkäystä.
Laivat eivät tehneet mitään.
Sitten yllättäen -
Ranskan ja Britannian sotalaivat ankkuroituivat tuonne, -
kääntyivät ympäri ja purjehtivat pois.
Miksi?
Syy vetäytymiseen, kun linnoitus näytti olevan vallattavana, -
on pysynyt pitkään mysteerinä.
Rikas uusi todiste voisi valaista tätä tapahtumaa.
Selvittääkseen paikan historian perin pohjin -
on mentävä aaltojen alle. Olen menossa sinne.
Apunani on eräs Suomen parhaista meriarkeologeista.
- Hei! - Mitä kuuluu?
- Tervetuloa. - Kiitos.
Tohtori Minna Koivikko johtaa vedenalaisen arkeologian projektia, -
joka tutkii merenpohjaa Suomenlinnan ympärillä.
Mikä on päivän suunnitelma?
Tänään käymme puisella hylyllä.
Se on ollut siellä jo jonkin aikaa.
Andy, minä hyppään ensin.
- Sitten uimme poijulle ja menemme hylyn luo. -Täydellistä.
Näkyvyys on huono, joten Andyn ja Minnan on pysyteltävä lähekkäin.
Lopulta jonkin reuna.
Hei, Andy. Tämä on se hylky.
Se on paljon isompi.
Puu on säilynyt paremmin kuin luulin.
Parrujen suuri koko ja tiheys ovat tyypillisiä sotalaivoille.
Kaiken kruunaa tykkien läsnäolo.
Pimeydessä Andy löytää jotain kiinteää ja painavaa.
Näen ison kasan kiviä tai lohkareita.
Tykkejä ei ole.
Tähän mennessä hylky herättää enemmän kysymyksiä kuin vastauksia.
Jossain täällä alhaalla on avain -
Krimin sodan tapahtumiin.
Samean sukelluksen jälkeen -
Andy toivoo, että Minna voi valaista sota-alusta -
ja Krimin sodan tapahtumia.
Hän on kerännyt todisteita vuosia satoilla sukelluksillaan.
- No niin, Andy. Katso tätä. - Näyttää uskomattomalta.
Aivan. No niin...
Tunnustan, että tämä on paljon parempi kuin tänään näkemäni.
Tämä 3D-malli -
on luotu yhdistelemällä tuhansia kuvia hylystä.
Meillä on tiedot puusta. Se kerättiin vuonna 1780.
Pituus on yli 30 metriä.
Se viittaa siihen, että laiva oli Turuma-tyylinen fregatti.
Ruotsalaiset rakensivat ne Suomenlinnassa. Ne olivat vankkoja, -
raskaasti aseistettuja sotalaivoja, -
jotka oli suunniteltu liikkumaan matalikoilla ja Itämeren salmissa.
Vedessä mietin, olisiko se sotalaiva.
Ajattelin, että näkisimme tykkejä, mutta niitä ei ollut.
Turuma-tyyppisessä sota-aluksessa pitäisi olla 22 tykkiä.
Olet oikeassa. Piiput puuttuvat.
Tykkien puute ei ole ainoa asia, joka hylyssä ihmetyttää.
Hylyn keskellä on myös iso kivikasa. En ollut varma, mistä oli kyse.
Kivikasa ei ole luonnollinen vaan ihmisen tekemä.
Uskomme, että se upotettiin tähän asentoon.
Se upotettiin tarkoituksella, ja nämä kivet auttoivat upotuksessa.
Miksi venäläiset riisuisivat aseensa ja upottaisivat oman sotalaivansa?
Sotatilanteessa vihollisen pääsy satamiin halutaan estää.
Laivoja upotetaan liikenteen pysäyttämiseksi.
Upotettujen käyttö saarroksissa on tehokkainta matalikoissa.
Ne ympäröivät Suomenlinnaa.
Onko tällä alueella muita laivoja, -
kuten tämä, jotka on upotettu tarkoituksella?
Näytän yhden kartan.
Minna on kartoittanut tunnettujen upotettujen laivojen sijainnit.
Tulokset ovat merkittäviä.
Olemme innoissamme Helsinkiin johtavasta salmesta.
Krimin sodan aikana kaksi venäläistä laivaa upotettiin.
Laivat upotettiin strategisesti -
juuri sinne, mistä laivueen piti kulkea päästäkseen Helsinkiin.
Olisiko laivojen upottaminen -
näiden vesiväylien tukkimiseksi vaikuttanut päätökseen siitä, -
että Britannian ja Ranskan laivastot palaisivat kotiin -
eivätkä hyökkäisi Helsinkiin?
Uskon, että sillä oli osansa sodan tapahtumissa.
Tukkimalla nämä tärkeät kanavat -
Venäjä oli suojellut Suomen kansalaisiaan.
Suomenlinnan tarina -
kertoo Suomenlinnan vaarallisesta maantieteellisestä sijainnista.
Se joutuu konfliktiin yhden supervallan kanssa -
ja on riippuvainen toisen suojelusta.
Läpi 1800-luvun -
Suomen suuriruhtinaskunta pysyi osana Venäjän imperiumia.
Venäjän hallinnosta tuli sortavampi, -
ja suomalaiset halusivat yhä enemmän hallita omaa kohtaloaan, -
kunnes maailmaa järisyttävä tapahtuma Venäjän politiikassa hyödytti heitä.
Venäjän vallankumous antoi suomalaisille mahdollisuuden -
itsemääräämisoikeuteen.
He tarttuivat tilaisuuteen.
Vuotta myöhemmin, 12. toukokuuta 1918, -
Venäjän joukot lähtivät Suomenlinnasta.
Viimein itsenäisen Suomen lippu nostettiin linnoituksen ylle.
Vuosisatojen jälkeen suomalaiset saivat vihdoin maansa hallintaansa.
Pystyisivätkö he puolustamaan sitä ilman suurvallan suojaa?
Se selviäisi pian.
Vasta perustettu Neuvostoliitto oli nyt paljon suurempi uhka.
Sen puna-armeija oli maailman suurin panssariarmeija.
Heti toisen maailmansodan sekasorron alettua -
Stalin halusi Suomen takaisin tärkeäksi puskuriksi länttä vastaan.
Verrattuna hyvin puolustettuun etelään -
jaetulle 1 200 kilometrin rajalle voitiin hyökätä lähes minne vain.
SUOMI NEUVOSTOLIITTO
Siellä oli vähän linnoituksia, muureja tai aitoja -
ja tuskin lainkaan joukkoja.
Vain loputtomasti metsää.
Historioitsija Mika Kuljun isoisä oli Suomen pienessä armeijassa, -
joka kutsuttiin kohtaamaan Neuvostoliiton mahti.
Olemme Raatteentiellä, ja tämän hataran portin takana -
vain muutaman kilometrin päässä on Venäjä.
Mika haluaa ymmärtää poikkeuksellista tapahtumasarjaa, -
joka alkoi täältä.
Raatteentiellä loppuvuodesta 1939 tuhannet neuvostojoukot -
murtautuivat tämän syrjäisen rajaportin läpi.
Suomen rajavartijoiden asemilla oli vain 15 suomalaista sotilasta.
Heillä oli siis ylivoimainen vastustaja.
Joulukuussa Neuvostoliiton 44. divisioonan 14 000 miestä, tankit, -
tykistö ja kuorma-autot työntyivät Suomen sydämeen.
44. DIVISIOONA
Kevyesti aseistettu Suomen 300 miehen joukko kiirehti pysäyttämään sen.
Epäonnistuminen voisi merkitä Suomen lyhyen olemassaolon loppua.
Puolustajien paras toivo oli hyödyntää luonnollista ympäristöään:
läpitunkematonta metsää, jäätävää talvihelvettiä -
ja sissitaktiikkaa.
Nyt selitän Suomen taktiikan Raatteentien taistelussa.
Kuvitelkaa, että tämä oksa on 44. divisioonan kolonna.
Suomalaiset tiesivät, että metsätie pakottaisi Neuvostoliiton -
liikkumaan yhdessä kolonnassa, mikä tekisi siitä haavoittuvaisen.
Kolonna pilkotaan pieniksi paloiksi.
Sen jälkeen ne tuhotaan. Yksi kerrallaan.
Jokainen palanen tunnettiin mottina.
Miten alakynnessä olevat suomalaiset pilkkoivat puna-armeijan kolonnan?
Saati sitten tuhosivat sen?
Kun Neuvostoliiton 44. divisioonan 14 000 sotilasta -
eteni Raatteentietä pitkin Suomeen, -
vain 300 suomalaista sotilasta valmistautui puolustautumaan -
jäätyneen Kuomanjoen länsirannalla.
He räjäyttivät sillan ja odottivat neuvostoliittolaisten ylitystä.
Tuolla on Maxim-konekivääri.
Se oli Suomen armeijan tärkein ase.
Hyväksi todettu ase ensimmäisestä maailmansodasta.
Suomen armeija muokkasi sitä ampumisnopeuden lisäämiseksi -
ja sai vedellä täytetyn jäähdytysvaipan toimimaan lumessa.
Suomalaisilla oli vain tusina Maximia neuvostodivisioonan pysäyttämiseksi.
Kun 44. divisioonan ensimmäiset osat tulivat tuolta suunnasta, -
massiivinen konekiväärituli pysäytti sen.
Keskitetty tulitus pysäytti puna-armeijan.
Suomalaiset alkoivat väsyttää neuvostojoukkoja.
Eräs tärkeimmistä varusteista -
on tällainen valkoinen päällystakki.
Yksinkertainen mutta hyvä suojaväri.
Sen sijaan puna-armeijan sotilaat, -
jotka tulivat Etelä-Neuvostoliitosta, käyttivät tummia univormuja.
Ne olivat helppoja kohteita suomalaisille tarkka-ampujille.
Kun pakkasta oli 40 astetta, suomalaiset liikkuivat kuin aaveet.
He ampuivat kovaa ja sulautuivat takaisin metsään.
Suurin osa suomalaisista sotilaista oli erinomaisia hiihtäjiä.
Kahden viikon rajun taistelun jälkeen -
suomalaiset vahvistukset, mukaan lukien Mikan isoisä, saapuivat -
ja tekivät yllätyshyökkäyksen hajottaen neuvostokolonnan.
He loivat ensimmäisen motin ja vangitsivat tuhansia puna-armeijasta.
Suomalaiset hyökkäsivät metsän läpi.
Kun Suomen joukot valtasivat nämä poterot, kuten tämän, -
he asettivat konekiväärit noille rei'ille.
Tiiviit puna-armeijan sotilaat olivat helppoja kohteita.
Se oli verilöyly.
Sanotaan, että jokainen luoti osui kohteeseen tiellä.
Vaikka Suomen armeijan koko oli yhä vain puolet neuvostokolonnasta, -
se hyökkäsi nyt useaan paikkaan luoden viisi mottiosastoa, -
jotka Suomen joukot tunsivat nimeltä.
44. DIVISIOONA SUOMI
Haukila, Tyynelä, Mattila, Likoharju, Raate.
Jokainen tuhottiin järjestelmällisesti.
Vain reilussa viikossa lähes 5 000 puna-armeijan sotilasta oli tapettu.
Kokonainen divisioona oli tuhottu.
Raatteentie oli täynnä heidän jäätyneitä ruumiitaan -
Neuvostoliiton raskaiden aseiden keskellä.
Siellä oli jopa soittimia, -
Helsingin voitonparaatia varten Stalinin syntymäpäivänä.
Nöyryytettynä ja lannistuneena -
neuvostoarmeija pakeni jalan metsän läpi takaisin rajan yli.
10. tammikuuta 1940 oli historiallinen päivä Suomelle, -
koska Suomen sotilas seisoi jälleen rajalla.
Sankarilliset voitot, kuten Raatteentiellä, -
muuttivat itseluottamuksen ja ylpeyden eetokseksi, -
joka tuli tunnetuksi talvisodan henkenä.
SUOMI NEUVOSTOLIITTO
Suomen menestyksestä huolimatta -
puna-armeijaa oli mahdotonta voittaa täysin.
Ostaakseen aikaa Suomi neuvotteli rauhasta -
luopuen joistain itäisistä alueista -
ja etsien uutta liittoa toisen suurvallan, Saksan, kanssa.
Itseluottamuksensa kasvaessa -
Suomi näki tilaisuuden saada menetetyt maat takaisin Neuvostoliitolta.
Hyökkäykseen tarvittiin hyökkäyskalustoa.
Mistä se saisi sen?
Salaisessa paikassa sotahistorioitsija Alexandra Churchill -
on tullut tutkimaan, miten Suomi sai tankkeja puna-armeijaa vastaan.
Vau.
Kosketan sitä ensin. Se on ensimmäinen asia.
Tämä on venäläinen T-26-panssarivaunu.
Se näyttää siltä kuin se olisi juuri tullut taistelukentältä.
Toisen maailmansodan syttyessä -
Neuvostoliiton T-26 oli maailman eniten valmistettu tankki.
Neuvostoliitto valmisti näitä noin 10 000 ennen toista maailmansotaa.
Suomi ei pysty siihen.
Maalla ei ole väestöä, -
rahaa, infrastruktuuria tai mitään sellaista.
Se oli ongelma, joka vaati lateraalista ajattelua.
Varastaminen on paras vaihtoehto.
Niiden vahingoittumattomana varastaminen on täydellistä.
Taistelujen jälkimainingeissa, kuten Raatteentiellä, -
suomalaiset pelastivat satoja kuorma-autoja -
kenttätykkejä ja T-26-panssarivaunuja pakenevalta puna-armeijalta.
He tarvitsivat juuri niitä sodan seuraavaan vaiheeseen.
Uudet T-26:t olivat pian valmiita taistelemaan menetetyistä alueista -
uusine maalipintoineen ja yllättävine symboleineen.
Alkuperäinen hakaristi.
Ennen kuin natsit muokkasivat hakaristiä, -
laittoivat sen lippuihinsa ja pilasivat sen kaikilta, -
se oli hyvän onnen symboli Intian niemimaalta.
Suomalaiset ovat käyttäneet sitä siinä hengessä.
Siksi se on tässä tankissa.
Tässä tankissa on muutakin, -
joka on erityisen epätavallista sotakoneessa, -
joka on lähes sata vuotta vanha.
Jos on tarkkasilmäinen historianörtti, -
huomaa, että tankin telaketjut -
ovat likaiset ainakin tutkimistamme kohdista. Se siis liikkuu.
- Olli, lähdetään ajelulle. Oletko valmis? -Olen.
Alexille se on tilaisuus kokea omin silmin -
Suomen historialle tärkeän tankin vahvuudet ja heikkoudet.
Häntä opastavat Olli ja Tommi, -
Suomen armeijan kokeneet panssariupseerit.
Täällä on meluisaa. Huudan vain!
Kyyti on tasaisempaa kuin luulin.
Ajoimme puun yli, enkä edes tuntenut sitä.
Hyvin ohjattava T-26 tunkeutui 30 senttiä paksujen puiden läpi -
ja nousi 40 asteen nousuja.
Iltapäivän huviajelu on ohi.
Tämä on kuin taistelussa, joten suljimme luukut.
Kuulostan draamakuningattarelta, mutta huomaan polttoainehöyryt.
Päätäni alkaa särkeä.
Kuulimme tarinan, jonka mukaan monet venäläiset -
hyppäsivät tankeista ja pakenivat.
En syytä heitä, koska jos tänne tulisi savua -
tai tulta, en välittäisi siitä, mitä ulkona on.
En vain haluaisi olla enää suljettuna tähän pieneen peltirasiaan.
Suomen armeija onnistui varastamaan tarpeeksi T-26:ia -
kootakseen kokonaisen panssariprikaatin.
Kesällä 1941 -
T-26:t johtivat Suomen hyökkäystä sen itäalueiden takaisin valtaamiseksi -
ja pidemmälle Neuvostoliittoon etenemiseksi.
Menestyksestä huolimatta suomalaisten varastamat T-26:t -
olivat yhä pahasti alakynnessä Neuvostoliittoon nähden, -
jolla oli tuhansia miehiä ja rajalliset panssarintorjunta-aseet.
Suomalaisten oli löydettävä T-26:n Akilleen kantapää.
Se on moottorin imusarja.
Se imee tankkiin moottoria viilentävää ilmaa.
Olen valittanut sisällä olevista höyryistä.
Se levittää puhdasta ilmaa miehistölle.
Suomalaiset alkavat ajatella:
"Entä jos saamme sen imemään jotain muuta kuin mahtavaa, raitista ilmaa?"
Siihen tarvittiin erityinen ase.
Heidän keksintönsä oli niin nerokas ja yksinkertainen, -
että sitä käytetään yhä laajalti.
He nimesivät keksintönsä Molotovin cocktailiksi.
Se oli sarkastinen vastaus Neuvostoliiton ulkoministerille -
väitteeseen Suomen kaupunkien pommituksista.
Neuvostoliiton ulkoministeri julkesi sanoa, etteivät he pommittaneet niitä.
He pudottivat ruokaa.
Se oli iso valhe, joten ase nimettiin hänen mukaansa.
"Ole hyvä, Molotov. Saat vastalahjaksi cocktailin."
Tämä on malli siitä, miltä se näytti.
Siinä on tulenarkaa nestettä ja kaliumkloraattia, -
joka ärsyttää sen kanssa kosketuksiin jouduttaessa.
Siinä on myös paljon männyn mahlaa.
Kun se palaa, se luo paljon ärsyttävää savua.
Se on vielä ärsyttävämpää suljetussa tilassa, kuten T-26:ssa.
Ei yllätä, ettei kukaan anna minun leikkiä Molotovin cocktaililla.
Konsta on ammattilainen sitä varten.
Tuulenkestävä myrskytikku sytytetään pullon kyljessä.
En haluaisi olla tuon tankin sisällä. Ei se tuli vaan myös savu.
Luukku on alhaalla, eikä ulos pääse.
Olemme todenneet, ettei tankissa ole mukava olla.
Kun tuollainen yllättää... Ei kiitos.
Suomalaiset valmistivat puoli miljoonaa Molotovin cocktailia.
Tämä yksinkertainen ase auttoi tuhoamaan noin 400 neuvostotankkia.
Suomen kekseliäisyys ja päättäväisyys toimivat Neuvostoliittoa vastaan.
Toisen maailmansodan edetessä asiat muuttuivat.
Neuvostoliitto alkoi saada yliotteen Saksasta.
Suomen sopimus paholaisen kanssa alkoi näyttää huonolta.
Selviytyäkseen sen oli käytettävä poliittista osaamistaan.
Se lähetti natsit matkoihinsa -
ja suostui lopulta luovuttamaan itäisiä alueita Moskovalle -
vastineeksi rauhasta.
Sovitut rajat säilyvät tänäkin päivänä.
Suomi oli selvinnyt sodasta kutakuinkin ehjänä.
Sitten maailma muuttui jälleen.
Suomi kohtasi uuden uhan, jollaista maailma ei ollut nähnyt.
Yli 70 vuoden ajan -
Suomi on elänyt vastakkaisten ydinasesuurvaltojen varjossa.
Arthur Williams, sotahistorian toimittaja -
ja Britannian merijalkaväen ex-kommando tutustuvat selviytymiseen.
Ryhdyin sotilaaksi Neuvostoliiton romahdettua -
ja ennen kuin Putinista tuli nykyinen uhka.
Emme koskaan ajatelleet ydintuhon keskellä elämisen realiteetteja.
Suomen suhteellisen pienelle väestölle -
tilanne olisi ollut erilainen.
He ovat maantieteellisesti haavoittuvassa paikassa -
supervoimien välissä.
On kiehtovaa nähdä, miten he pystyisivät puolustautumaan, -
jos sota alkaisi.
Helsingin hienoilla kaduilla kävijät saattavat yllättyä kuullessaan -
sen sijaitsevan maailman suurimpiin kuuluvan linnoituksen huipulla.
Arthurilla on tapaaminen katujen alla -
18 metrin syvyydessä yhdessä suurimmista -
ja kehittyneimmistä puolustusrakennelmista.
- Hei, Jari. - Hei.
- Hauska tavata. - Hauska tavata, sir.
- Tämä on aika vaikuttavaa. - Tervetuloa Hakaniemeen.
Tämä on Hakaniemen väestönsuoja.
Jari Markkanen vastaa muiden kanssa -
väestönsuojan valmiina pitämisestä Helsinkiin kohdistuvaan hyökkäykseen.
Olipa se perinteinen, ydinaseellinen, kemiallinen tai biologinen.
Nämä ovat painesuojattuja ovia.
Niiden päätarkoitus on suojella ihmisiä suojassa -
ulkopuolisen räjähdyksen paineaallolta.
Raskasta tekoa, eikö? Ovatko nämä terästä?
Täyttä terästä.
- Kestääkö tämä ovi ydinräjähdyksen? - Kyllä.
Kestääkseen ydinräjähdyksen paineaallon -
teräsovet ovat jopa 30 senttiä paksuja.
Yksinään se ei riitä.
Ovia on kaksi, ja täällä takana on yksi.
Aivan. Sisäovet ovat kaasutiiviitä.
Tiivisteet pitävät radioaktiiviset ja myrkylliset kaasut ulkona.
Kompleksiin mahtuu 6 000 ihmistä.
Tämä bunkkeri on vain yksi Helsingin 52 väestönsuojasta.
Tuhansien yksityisten suojien lisäksi tilaa on 900 000 ihmiselle:
koko kaupungin väestölle ja vierailijoille.
Näemme näitä keltaisia neliöitä joka puolella, Jari. Mitä varten nämä ovat?
Meillä on 180 neliötä kuivavessoja varten.
Jos juoksevaa vettä ei ole, meidän on käytettävä kuivavessaa.
Onko tämä vain valtava saniteettikontti?
- Se on aika yksinkertainen. - Aivan.
- Onko tämä nukkumatila? - On. Asettelimme esimerkkejä.
Meillä on nukkumapaikkoja 2 000 hengelle.
Ihmiset nukkuvat vuoroissa. Vuoro vaihtuu kahdeksan tunnin välein.
Suomen valmistelut voivat tuntua liiallisilta, -
mutta noin vuosikymmenen ajan sodan jälkeen oli kiellettyä -
Moskovan kanssa tehdyn sopimuksen takia pitää puolustavaa armeijaa.
Kumpi tahansa ydinasevalta saattoi kiristää sen väestöä.
Suomen poikkeuksellinen vastaus oli suojien rakentaminen kaikille.
Tämä käytäntö on jatkunut nykypäivään asti.
HISSI, AJONEUVOT, JALANKULKIJAT
Rauhan aikana väestönsuoja tarjoaa erilaista palvelua.
Täysin käyttökelpoinen kuntosali.
Jonkinlainen kiekkokaukalo tai vastaava. Tuolla on toinen.
Tämä paikka on valtava. Se vain jatkuu ja jatkuu.
Sitä unohtaa, että olemme 18 metrin syvyydessä.
Tämä on epätodellinen paikka viettää aikaa.
Tämä paikka on kaikin tavoin vapaa-ajan keskus.
Ei kuitenkaan, sillä 72 tunnissa kaikki pakataan pois -
ja korvataan tuhansilla kerrossängyillä.
Se muutetaan pommisuojaksi tai ydinbunkkeriksi.
Jotkut bunkkerit ovat tuplasti tämän kokoisia.
Rauhan aikana niitä käytetään kaikkeen mahdolliseen.
Ne ovat maanalaisia skeittipuistoja, pysäköintialueita -
ja olympiakokoisia uima-altaita.
Jopa tämä on voitava tyhjentää ja purkaa 72 tunnin varoitusajalla, -
jotta sitä voidaan käyttää väestönsuojana.
On tajunnanräjäyttävää ja pelottavaa nähdä, -
että suomalaiset ovat tehneet niin paljon valmisteluja ydinsotaa varten.
Kokonainen kaupunki voi selvitä mukavasti maan alla.
Kun tulee toisesta maasta, miettii: "Mitä me olemme tehneet?"
En tiedä, olemmeko tehneet mitään, -
mitä varten olemme harjoitelleet siviiliväestöä koskien.
Mitähän armeija on tehnyt?
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 -
Suomen asema on yhä haavoittuvainen.
Kuinka valmis se on vastustamaan modernin armeijan tunkeutumista?
Itsenäistymisestä lähtien -
joka miehen Suomessa on osallistuttava varusmiespalvelukseen.
Monet naisetkin ovat vapaaehtoisia.
Nykyään maa voi koota valtavan, 280 000 sotilaan koulutetun armeijan -
taistelemaan hetken varoitusajalla.
Hämmästyttävää, kun asukkaita on vain 5,5 miljoonaa.
Entä tavalliset suomalaiset?
Arthur tapaa yhden monista, jotka valmistautuvat pahimpaan.
Matias johtaa Suomen vapaaehtoista maanpuolustuskoulutusyhdistystä.
- Hei, Matias. - Hei.
Matias, olen entinen sotilas.
Minua kiehtoo oppia lisää Suomen armeijasta.
Olet nyt univormussa, mutta eikö tämä ole päivätyösi?
Ei, olen aktiivinen reserviläinen. Käyn päivätöissä siviilinä.
- Mitä teet joka päivä, Matias? - Olen henkilönostimen kuljettaja.
Millaista koulutusta annat, Matias?
Tänä viikonloppuna kaupunkitaistelua. Lähitaisteluharjoittelua.
Ukrainasta opittujen oppien mukaan -
Kaikki suuret taistelut käydään kaupungeissa -
tai kaupunkien lähiöissä.
Se on tärkeä taistelutyyppi. Kaikkien pitäisi osata taistella.
Jopa paatuneille sotilaille kaupunkitaistelu on todella haastavaa.
Nämä tavalliset suomalaiset -
käyttävät vapaa-aikaansa oppiakseen yhden sen vaarallisimmista liikkeistä:
dynaamisen sisäänkäynnin.
Kerro dynaamisesta sisäänkäynnistä. Työskentelette pienissä ryhmissä.
- Mitä tapahtuu? - Kolmen tuliryhmä menee ensin ovelle.
Kärkimies menee vaikeaan kulmaan.
Toinen menee helppoon kulmaan ja kolmas on vaeltaja.
Kolmas auttaa, jos he tarvitsevat apua.
Ideana on siis mennä huoneeseen -
ja levittäytyä mahdollisimman nopeasti nurkkien varmistamiseksi.
Periaatteessa.
- Se on vaarallinen taistelutapa. - Erittäin vaarallinen.
Oviaukko on tappoalue. Tärkeintä on päästä ulos ovesta.
Toki.
Kuvat Ukrainasta kertovat, miten brutaalia kaupunkisota on.
Siitä huolimatta -
sitä varten harjoitelleiden suomalais- siviilien määrä tuplaantui 50 000:een.
Millaisia ihmisiä koulutuksessa käy?
Rakennustyöntekijöitä, hammaslääkäreitä ja lääkäreitä.
Tai yritysten toimitusjohtajia.
Kun puemme varusteet, olemme periaatteessa samanlaisia -
ja harjoittelemme samoja asioita. Kursseilla on naisia ja miehiä.
Miksi olet motivoitunut puolustamaan Suomea?
Kun treenaan, treenaan perhettäni ja rakkaitani varteni.
Haluan tarvittaessa tehdä työni armeijassa mahdollisimman hyvin -
ja pitää rakkaani ja perheeni terveinä ja hyvässä kunnossa.
Voimakas vastaus. Pidän siitä.
Vuosikymmenten puolueettomuuden jälkeen Ukrainan hyökkäys sai Suomen -
liittymään Natoon.
Naton yhdistyneet armeijat liittyivät Suomen suojeluun.
Suomen monimutkainen historia, 1 200 kilometrin raja Venäjän kanssa -
ja sen neuvokkuus, kekseliäisyys ja uhrautuminen -
ovat tehneet siitä maailman parhaiten puolustettuja maita.
Suomalaisilla on vielä yksi asia.
Se voi olla kaikista tärkein: voittamaton selviytymishalu.
Käännös: Timo Korpi