-Jeg måtte fortelle henne hvem jeg var. -Hvorfor snakka du ikke med meg først?
-Fordi hun dekket for meg. -Forstår du ikke følgene av dette?
Hvis alt går til helvete nå, så er det din feil. Du vet vel det?
Går det bra?
Han har alt mista en agent, han prøver bare å passe på deg.
Hvem var det?
-Det var bare Sara. -Hvorfor tok du den ikke?
Er dere uvenner?
Nei, jeg… har bare ikke overskudd til å tenke på annet enn Sofia nå.
Hei.
Er dette din virkelige leilighet?
Nei, en politibetjent har vel ikke råd til noe sånt?
-Hva var det du sa at du het? -Tea.
Tea.
-Ash, jeg… -Ikke kall meg Ash.
Bare vennene mine får kalle meg det.
Har alt du har fortalt bare vært løgn?
Det eneste som var løgn, var navnet og jobben min.
Juveler? For da falt jeg liksom pladask for deg?
Det var veldig godt tenkt. Herregud, for en idiot jeg var.
Her betrodde jeg meg til deg om alt mulig tull, og så var alt bare løgn.
Hva med mora di, da?
-Og den eksen du gikk fra? -Alt det er sant.
-Jeg visste ikke… -Hvem faen tror du at du er?
Du tror at du er bedre enn meg, du? At jeg er en idiot som ikke vet en dritt,
at du kan bruke meg akkurat som det passer deg!
Og Sofia… som spør etter deg hele tida.
Er du klar over hvor sjukt det er?
Du må være så ødelagt inni deg at du ikke klarer å føle en dritt.
Hva er det dere vil vite?
Alt du vet.
OK.
Men jeg vil snakke med sjefen din.
Jeg stoler ikke på deg lenger.
Ja, selvfølgelig.
Tea tok disse bildene på Mirans kontor. Fakturaer for leie av biler og lastebiler.
Datert samme dag, ulike steder i landet.
-Hvorfor oppdaget vi ikke dette tidligere? -Leid i Bambis navn. Etter hans død.
Jeg undersøkte også transportselskapets hjemmeside.
Da fant jeg ut at han her er en av eierne. Kjenner du ham igjen?
Burde jeg det?
Han var i Bambis begravelse.
Nyeste leveranse var forrige helg.
-Ashley vil snakke med deg. -Hva?
Du sa at du ville få henne i tale. Nå står hun utenfor og venter.
-Hva har du sagt til henne? -Stol på meg.
Hun ønsker å hjelpe oss.
Hvor mye vet du om det Miran har drevet med?
-Jeg skulle helst ikke vite for mye. -Men du hjalp ham jo?
Jeg har frakta ting og… oppbevart ting.
Hva slags ting?
Som regel kontanter.
Har du noen anelse om hvor kontantene stammer fra?
Narkosalg.
Det er det han har drevet med så lenge jeg har kjent ham.
Og det har du vært klar over?
Jeg har aldri ønska å ha noe med kriminaliteten hans å gjøre.
Det er kanskje litt sent å si nå.
Hvor mange ganger har du hjulpet ham?
Noen ganger.
Hvor mange?
Ti-tolv ganger.
Jeg vet ikke helt.
Hva fikk du for det?
Klær. Smykker.
Vi vet at Miran nylig fikk en stor leveranse. Hva vet du om det?
Det vet jeg ingenting om. Han snakker ikke med meg om sånt.
Tenk godt etter, nå.
Gir du oss noe som helst som kan felle ham,
gjør jeg alt i min makt for at Sofia skal få komme hjem igjen.
Forleden natt…
kom Miran hjem med blod på hånda.
Jeg tror at han prøvde å skjule det, men jeg så det.
Jeg har lett etter klærne hans, men har ikke funnet dem.
Jeg kjenner ham. Var det ikke alvorlig, hadde han ikke skjult det for meg.
-Var det hans blod? -Det vet jeg ikke.
-Hvor hadde han vært? -Det vet jeg ikke.
Dattera di kommer aldri hjem så lenge Miran går fri.
Skal vi kunne sikte ham,
trenger vi noe mer konkret.
Jeg vil treffe dattera mi først.
Greit. Hvor skal denne, da?
Den skal stå på disse to. Her er det to sånne.
-Hvor er pappa? -Pappa er på jobb.
Vi må finne ut hvor blodet stammer fra. Det er førsteprioritet.
Håper at vi kan stole på henne. Hun kan like gjerne ha fortalt Miran det.
-Det vet jeg at hun ikke gjør. -Vet du det?
Jeg stoler på henne.
Du kan den typen kvinner, sa du. Nå må du vise det.
Snakk med henne.
Jeg vet at dette er vanskelig. Men du må se hva du kan finne ut.
-Hva skal det bety? -Hvor Miran var den natta.
Og hvor blodet stammer fra.
Han kommer aldri til å fortelle det. Det får jeg ikke ut av ham.
Dere har en pågående sak med Sofia, og så kommer han hjem med blodige klær.
Du kan ikke fortsette å beskytte ham når han gjør sånt.
Det er vel ikke rettferdig overfor deg eller Sofia, syns du?
Jeg tror ikke at jeg klarer det.
Si at du så ham komme blodig hjem.
Si at du ikke orker dette mer. Nå må han føle seg truet.
Du må virkelig presse ham.
Ha telefonene rett i nærheten, sånn at vi kan lytte.
Det er ikke like lett for meg å bare spille en rolle sånn.
-Hei. -Hei, vennen.
-Har du hatt en fin dag? -Den har vært fin, ja.
-Hei. -Hva har du gjort?
Ikke noe spesielt.
-Det er rester i kjøleskapet. -Takk, men jeg er ikke sulten.
Hva er det?
-Hva? -Du ser sånn på meg.
-Har det skjedd noe, eller… -Nei.
OK.
-Hvor var du forleden? -Hva mener du?
Den natta Sara var her, da du kom hjem tidlig om morgenen.
Hvor hadde du vært?
-Hva beskylder du meg for? -Kan du ikke bare svare meg?
Det skal du ikke blande deg i.
-Jeg så hånda di. -Hva snakker du om?
Slutt å late som om jeg er en idiot.
De tar snart Sofia fra oss, mens du fortsetter med dritten din.
Jeg må få vite hva det er som foregår.
Ellers stikker jeg.
Jeg mener det, Miran. Og da kommer jeg ikke tilbake.
Hva vil du vite?
Jeg vil vite alt. Hvor var du?
Hva hadde du gjort?
Jeg møtte mannen som drepte Bambi.
For faen, Miran.
Hva har du gjort?
Miran?
Hva har du gjort?
Han drepte broren min, siden han var i konflikt med meg.
Jeg ble nødt til å gjøre noe.
Jeg vet ikke hva han er i stand til, og jeg kan ikke risikere flere liv.
Jeg var nødt til å gjøre det. Nå er det over.
Jeg er ferdig nå, Ashley. Det lover jeg deg.
Nå skal vi få Sofia tilbake.
Hva skjer?
Jeg kan ikke.
Han er en god mann. Dette fortjener han ikke.
-Ashley… -Han er ingen drapsmann.
Du gjorde det rette. Nå får du Sofia tilbake. OK? Stol på meg.
-Herregud, som du skremte meg. -Hvem snakka du med?
Jeg ringte bare Sara tilbake.
Hun hadde bare ringt så mange ganger.
Få se.
-Hva da? -Telefonen din.
Hva gjør du?
-Skal vi lage en video? -Gjerne.
Har du sett hvor fine vi er?
-Så søt den er. -Når traff du henne?
-I dag. -I dag?
-Hvorfor lot de deg gjøre det? -Jeg bare dro dit.
Dro du bare dit? Sist klikka du helt på samværsrådgiveren.
Og så dukka du bare opp og fikk treffe henne i dag?
Faen.
Vi må ha utrykningstillatelse med en gang. Få tak i Jensen.
Hva er det som skjer?
-Ingenting. -Jeg ser når du lyver, Ashley.
-Jeg lyver ikke. -Jo, det gjør du.
Fortell meg hva faen det er som foregår.
Kom igjen, Ashley!
-Unnskyld. -Hva har du gjort?
-Unnskyld. -Hvem er det du har snakka med?
Jeg… har inngått en avtale.
Med hvem?
PST.
Hva er det du sier?
-Det er faen meg løgn. -Miran…
De hadde… De hadde tatt deg uansett. De…
De har avlytta oss lenge. De vet alt.
Miran…
Faen! Jeg burde…
Faen, faen…
Hvordan har de overvåka oss? Hæ? Hvordan har de overvåka oss?
-På alle mulige måter. -Nei. Hvordan har de overvåka oss?
-Hvordan? -De har avlytta telefonen min.
De har fulgt etter oss. De…
Sara. Hun er ikke…
Hun er ikke juveler. Hun jobber for PST.
-Det er ikke sant. -Jeg visste ikke noe, fant det ut nå.
-Det er ikke sant. -Men de vet alt.
Det er ikke sant, Ashley.
Hvordan kunne du gjøre dette? Hæ?
Hæ?
Unnskyld.
Det er ikke sant…
Unnskyld. Unnskyld, Miran…
Unnskyld…
Unnskyld.
Vi har fått grønt lys til å rykke inn. Vi pågriper begge to.
Ashley blir vel ikke sikta når hun hjelper oss?
-Jo, hun er medskyldig. -Hva får hun ut av å hjelpe oss?
Hun slipper unna mannen sin.
-Har vi løyet for henne? -Jeg har ikke løyet.
Jeg sa at sjansene for å få Sofia tilbake er større hvis Miran sitter inne.
Det står jeg fast på, om hun så får en mindre dom.
Kontakt innsatsstyrken og gjør den klar. Nå slår vi til.
Ring meg så fort du hører dette, Ashley. De er på vei hjem til deg. Du må dra nå.
Møt meg i parken der vi sist møttes.
JEG ER HER NÅ
Hendene på ryggen! Hendene på ryggen!
Hvor er han?
Han er ikke her.
Han er ikke her. Klargjør neste tropp.
Legg deg ned!
Politi!
Til venstre.
Hei.
Vi to skal gå en liten tur.
Jeg kan vanligvis lukte sånne som deg på lang avstand.
Hva med Ashley? Hva har dere på henne?
De vet at hun har hjulpet deg før. At hun bidro til å dekke over for deg.
OK.
Og Sofia?
Får hun komme hjem igjen?
Nei.
Ikke hvis begge foreldre sitter i fengsel.
Jeg stolte på deg.
Det gjorde Ashley også.
Jeg stolte faen meg på deg. Du har vært hjemme hos meg.
Du har passa dattera mi.
Du var i min brors begravelse.
-Snakk, da. -Hjelp Ashley.
Du må hjelpe Ashley.
Snakk, da!
Du må tilstå. Bare sånn kan du hjelpe Ashley.
PST gir seg ikke før de har tatt deg. Og det kommer til å gjøre.
Stikker du av, vil det bare skade Ashley og Sofia. Det vet jeg.
Hva mener du?
Du må tilstå, men renvaske Ashley.
Så får Sofia i det minste ha mora i livet sitt.
Stol på meg.
Ikke stikk av.
Hva skal jeg bruke deg til, da?
-Det er ham. -Sett den på høyttaler.
-Hei, vennen. -Hei.
Er politiet der?
-Nei. -Få snakke med dem.
Ja?
Det er politiet! Legg deg ned! Legg deg ned!
Hva har du gjort?
Miran?
Hva har du gjort?
Han drepte broren min, siden han var i konflikt med meg.
Jeg ble nødt til å gjøre noe.
Det høres ut som en tilståelse.
Kall det hva du vil.
Hvor er liket?
Hvor er det?
I Østhavnen.
Hva med virksomheten din?
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Er du sikker på det?
-Aner du hvor kontantene stammer fra? -Narkosalg.
-Hvor mange ganger har du hjulpet ham? -Noen ganger.
-Hvor mange? -Ti-tolv ganger. Jeg vet ikke.
Hva fikk du for det?
Klær. Smykker.
Det hun sier, stemmer.
Jeg holdt henne fanga.
Jeg trua henne til taushet, til å gjøre ting for meg.
Jeg utnytta hennes frykt for meg mot henne.
Alt hun sier, er sant.
Men det var under tvang.
Hvis du sier det, så.
-Er vi ferdige? -Hvor er kokainen?
Gi deg. Du får ikke mer ut av dette.
Jeg er spent.
-Er du spent? -Veldig.
Inn meg deg.
Her bor vi nå.
Vil du se rommet ditt? Det er her borte.
Det er som ei lita hule!
Ja, det kan man vel kalle det.
Det var imponerende lett å få en tilståelse fra Miran.
Du ville ha en tilståelse. Den fikk du.
Vi må fortsatt finne stoffet.
Sikkerhetsklareringen din har blitt vurdert igjen.
Det er ledig stilling hos PST.
OK.
Er du overraska?
Jeg trodde ikke jeg ville få jobbtilbud etter å ha avslørt meg.
Nei, men det er nok tryggere for deg å jobbe her nå enn å la være.
-Hva sier du? -Jeg klarer å passe på meg selv.
Jeg tror ikke at jeg passer inn her.
Jeg tror at du passer mye bedre inn enn du er klar over selv.
Kanskje jeg bare ikke har så lyst til å passe inn, da.
-Sara! -Hei, Sofia.
Hei.
Sofia?
Det går fint, Sofia. Gå til mora di, du.
Kan du leke litt her? Mamma må bare snakke litt med Sara.
-Hva vil du? -Ville bare se at det gikk bra med dere.
OK.
Hvordan går det?
Hvordan det går?
Ja, eller… hvordan har dere det? Hvordan har du det?
Alle tingene våre er beslaglagt,
og jeg bor i ei drittleilighet med Sofia, mens mannen min er varetektsfengsla.
Og alt er din skyld.
-Du må virkelig unnskylde… -Vær så snill. Bare gå.
Jeg ve tikke hva jeg skal gjøre med unnskyldninga di, og…
Jeg aner uansett ikke hvem du er.
Kom hit, vennen.
Hvem er det?
-Farfar! -Hei, lille venn.
-Har du det bra? -Ja.
-Hvorfor åpner dere ikke? -Hva gjør du her?
Hva er det for velkomst? Jeg ville bare se hvordan dere har fått det.
Jeg må snakke med mamma, vennen.
-OK? -Gå inn på rommet, Sofia.
Det er ei lita leilighet.
Ja. Jeg hadde ikke råd til å bli boende.
Jeg skal ta meg av deg.
Det er snilt av deg, men jeg vil prøve å klare meg selv.
Sofia er det eneste jeg har igjen. Du har ødelagt hele vår familie.
Forstår du det?
Hun skal ha det bra.
-Kan du love meg det? -Ja.
-Er det din bamse, vennen? -Nei, den lå bare i boksen.
Hei.
-Må du fortsatt følge med på meg? -Nei, jeg må ikke det.
-Hvordan går det? -Jeg vet ikke helt.
Det føles litt tomt. Meningsløst.
Takka du nei til Folkes jobbtilbud?
Jeg tror ikke at det er noe for meg.
Jeg vet at vår jobb kan føles meningsløs noen ganger.
Men det handler om å finne sin egen vei. Og det klarte du.
Du ville hjelpe Ashley og Sofia. Det lyktes du med.
Så helt meningsløst har det ikke vært.
Kanskje ikke.
Kjør!
Du…
Tea? Du…
Tea? Du! Tea?
-Går det bra med deg? -Ja.
Hei.
Så du hvem det var?
Det finner vi ut av.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen