‫הוא קליל.‬
‫הם משלמים פחות כי יש מעט.‬
‫יכולנו לתת למנצ'סטר רק חצי ממה שרצו,‬
‫לגלאזגו כמעט נגמר,‬ ‫וברמינגהם מאיימים לפנות למישהו אחר.‬
‫והעניין השני?‬
‫אין מצב, קרטר.‬
‫לא משנה מה קרה, אין מצב.‬
‫מה קרה?‬
‫שאלנו כמו שאמרת לנו‬
‫על אדי.‬
‫יש סוחר בדיור הציבורי פורד והוא פחד, קרטר,‬
‫פחד לספר לנו.‬
‫הסוחר מכר לילד שמת.‬
‫הוא אומר שהוא היה נקי, שזו הייתה מנת יתר.‬
‫בכל מקרה, הילד מת.‬
‫טוב, זה הרואין. ילדים מתים.‬
‫זה לא קשור לילד. זה קשור לאבא שלו.‬
‫טיפלתי בבירמינגהם,‬
‫אבל אנחנו חיים על זמן שאול.‬
‫כן.‬
‫נראה לי שכן.‬
‫חשבתי שכשהסירה הזאת תגיע,‬ ‫נאסוף את המטען בעצמנו.‬
‫למה לנו?‬
‫לא מדובר בכמה קילו ברציפים.‬
‫החצי שלנו שווה כמה, 40, 50 מיליון?‬
‫במי אתה בוטח מספיק כדי לטפל בזה?‬
‫זה החצי שלי, לא שלנו.‬
‫ואני לא יודע‬ ‫במי אני יכול לבטוח עכשיו, אדי.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫מה לא סיפרתי לך?‬
‫על הילד שלך.‬
‫כי הוא היה נרקומן.‬
‫ויש לו אימא‬
‫שלא רוצה שאנשים ידעו שהוא היה נרקומן.‬
‫אז אם צריך לספר,‬ ‫אנחנו אומרים שהוא מת כששירת את ארצו,‬
‫ואם לא צריך לספר, אנחנו לא אומרים אף מילה.‬
‫ואם תגיד לי איך להתמודד עם המוות של בני‬
‫בדירה בדיור הציבורי פורד עם מחט בזרוע שלו,‬
‫אני נשבע לך שאני אעיף אותך‬ ‫לתוך הקיר המזוין הזה.‬
‫לעזאזל, חבר.‬
‫בחור מסכן.‬
‫בוא הנה.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו יוצאים מזה.‬
‫אתה צריך לדאוג למשפחה שלך.‬
‫ולי יש דברים שאני רוצה לעשות‬ ‫שלא אעשה במחסן בקרוקסת'.‬
‫אז נביא את החומר הנה, נמכור אותו מהר,‬
‫נרוויח יותר ממה שנוכל אי פעם לבזבז.‬
‫זה כולל אותך, אדי.‬
‫אפצה אותך כראוי.‬
‫אבל עכשיו, תביא הנה כל מה שיש לנו, כל…‬
‫יורה, כל כדור, כל גרם של הרואין,‬
‫ואז נשלוט בכול.‬
‫זה רק אתה ואני עכשיו, חבר…‬
‫עד הסוף.‬
‫זה שווה את הסיכון?‬ ‫-תקשיב.‬
‫כשתפיל אותי ואת קרטר,‬ ‫מישהו אחר ינסה להמשיך בזה.‬
‫בלי יורים ובלי הרואין, זה יהיה קשה יותר.‬
‫תהיה הפסקה,‬
‫זמן קצר שבו לצעירים‬ ‫לא יהיה מה להזריק לזרועותיהם,‬
‫ואולי אחד הצעירים האלה‬ ‫ישתמש בזמן הזה כדי להתנקות.‬
‫אז כן,‬
‫זה שווה את הסיכון המזוין.‬
‫משטרה חמושה!‬ ‫-משטרה חמושה!‬
‫פנוי!‬ ‫-פנוי!‬
‫ימין פנוי.‬ ‫-שמאל פנוי.‬
‫זה ריק.‬ ‫-החדר פנוי!‬
‫אין פה כלום, אדוני.‬
‫כן, לסגת.‬
‫כן.‬
‫המלשין.‬
‫זה אדי.‬
‫מה אדי יודע?‬
‫הכול.‬
‫אז יש לנו עבודה לעשות.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫- האגדות -‬
‫- מפרץ עדן -‬
‫כן?‬
‫שלום, ידידי. זה עזיז.‬
‫אני בא לפגוש אותך.‬
‫זאת לא התוכנית.‬
‫עדיף שלא נדבר עוד‬ ‫על התוכניות שלנו בטלפונים.‬
‫למה לא?‬
‫זו הסיבה שאני בא לפגוש אותך.‬
‫תיכנס למכונית, אדי.‬
‫מנוול טיפש, אדי.‬
‫אתה יודע, אני מופתע.‬
‫קרטר מכיר אותי הרבה זמן.‬
‫והוא שלח רק שניים מכם.‬
‫- אנטליה, טורקיה -‬
‫נו?‬
‫האיש של קרטר.‬
‫אדי.‬
‫הוא מודיע.‬
‫אתה בטח צוחק.‬
‫הוא יודע עלינו,‬
‫הוא יודע על זה, ו… הוא יודע עליך.‬
‫אז אשנה את התוכניות שלי.‬
‫אנחנו לוקחים את האופיום מכאן.‬ ‫-אין מצב.‬
‫רגע.‬
‫הוא עובד איתנו.‬
‫אלה עסקים.‬
‫אנחנו מכבדים את העסקה.‬
‫עדיין ישלמו לך, ידידי.‬
‫אתה תיקח את הכסף, אנחנו נסתכן.‬ ‫לא אמורה להיות לך בעיה עם זה.‬
‫ואם יש לך בעיה, אז מעניין אותי למה.‬
‫איך תכניסו אותו?‬
‫זה התפקיד שלנו עכשיו, לא שלך.‬
‫תפרוק הכול.‬
‫קדימה. תורידו הכול. קדימה!‬
‫תרים את הכננת! מהר!‬
‫מה קרה?‬
‫מה לדעתך קרה?‬
‫הוא גילה.‬
‫אדי, אתה רוצה הגנה?‬
‫היא הייתה מקום נהדר, ליברפול, כשהייתי ילד.‬
‫עכשיו קוראים לה הרואין סיטי.‬
‫ואנחנו אשמים בזה.‬
‫ככה אני עוזב אותה.‬
‫ואני עוזב אותה בלי בן.‬
‫וזה מגיע לי כי גם בזה אנחנו אשמים.‬
‫עשית כל שביכולתך.‬
‫כל מה שעשיתי זה להביא‬ ‫שתי טונות של הרואין לאנגליה.‬
‫זה גם כל מה שאתה עשית.‬
‫אבל עדיין יש דבר אחד‬ ‫שאני יכול לעשות, ואתם לא.‬
‫היה בינינו הסכם.‬ ‫-עדיין יש, אבל הזמן שלך אוזל.‬
‫אני אמקם את המשפחה שלי רחוק מליברפול.‬
‫ואז אני אחזור ואהרוג אותו.‬
‫טוב? ואתה יכול לקבל את זה.‬ ‫אתה יכול להעיד שאמרתי לך את זה.‬
‫ואני אלחץ לך את היד.‬
‫ואז אקח כל עונש שהם ייתנו לו,‬ ‫כל עוד הוא יהיה עמוק באדמה.‬
‫נתפוס אותו.‬
‫איך?‬
‫בחייך, איך?‬
‫זה מה שקרטר יעשה עכשיו.‬
‫הוא ירד למחתרת.‬
‫ואז הוא ימכור את ההרואין, ואז הוא ייעלם.‬
‫וכל מה שאתם חושבים שיש לכם,‬
‫כל כוח שאתם חושבים שיש לכם, גם זה ייעלם.‬
‫הכול ייעלם.‬
‫ולא תחזרו לנקודת ההתחלה. זה יהיה גרוע מזה.‬
‫כי הם לא רק יודעים עליי עכשיו, נכון?‬
‫הם יודעים עליכם.‬
‫אז רק כדי להבהיר, שתי טונות של הרואין,‬
‫איבדתם שליטה על סמים בדרגת הסיכון‬ ‫הגבוהה ביותר, בשווי מאה מיליון ליש"ט.‬
‫120 מיליון. המחיר עלה בגלל המחסור.‬
‫זה על סף לרשלנות פושעת.‬ ‫לא יפטרו אותנו. ישלחו אותנו לכלא.‬
‫המצב זמני.‬
‫איבדתם את המודיע היחיד שלכם.‬
‫כבר אין לכם עיניים‬ ‫על המטרה בליברפול או על הטורקים,‬
‫והסמים נעלמו.‬
‫זה לא נשמע לי זמני במיוחד.‬
‫יש לי דרך נוספת להיכנס.‬
‫אני מקווה שזה לא השוטר המושחת.‬
‫אם את מציעה שהסיכוי הטוב ביותר שלכם‬ ‫למצוא שתי טונות הרואין בטורקיה‬
‫זה שוטר מושחת במנצ'סטר שמסרב לדבר,‬ ‫אז באותה מידה כבר אפשר לבטל הכול!‬
‫אלוהים.‬
‫אילו שמרת על האיש שלך, זה היה נגמר.‬
‫זה היה נגמר אם לא היית מוותר על הסמים.‬
‫הייתי חייב.‬ ‫-למה? הם ביקשו יפה?‬
‫מה אמרת?‬
‫שמעת אותי!‬ ‫-תפסיקו.‬
‫תפסיקו. זה חובבני.‬
‫אתה וקייט, צאו צפונה‬ ‫ואל תחזרו עד שתמצאו קצה חוט על קרטר.‬
‫ואני משעה אותך מתפקידך.‬
‫אתה מה?‬
‫לך הביתה ותזכור מי אתה,‬
‫כי זה לא זה.‬ ‫-אני לא הולך לשום מקום, חבר. יש לי עבודה.‬
‫הוא לא חבר שלך.‬
‫הוא הבוס שלך, ואתה הולך הביתה.‬
‫סליחה.‬
‫אל תביא אותו לכאן, גאי.‬
‫אם אתה מביא אותו, אתה לא זה שחוזר הביתה.‬
‫אני אקח אותה לבית הספר.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫אני כאן, בסדר? אקח אותה לבית הספר.‬
‫עכשיו יש חופשה.‬
‫היא התחילה די מזמן.‬
‫נכון. כן.‬
‫נחזור מאוחר יותר.‬
‫לאן אתן הולכות?‬ ‫-העירה.‬
‫היא רוצה ללכת לגן החיות.‬ ‫היא קוראת על פינגווינים.‬
‫אני בא.‬
‫לא ככה.‬
‫הם שלחו אותי הביתה. לכן אני כאן.‬
‫וקשה לי עם זה, למען האמת,‬ ‫כי זה עדיין קורה,‬
‫מה שעשיתי. זה לא נגמר, ואני לא יודע…‬
‫אני לא יודע איך אני אמור להשלים עם זה.‬
‫אני לא יודע איך להיות… כאן‬
‫כשזה עדיין קורה שם.‬
‫זה בסדר.‬
‫בוא לראות את הפינגווינים המזורגגים.‬
‫בלייק צודק.‬
‫זה כל מה שיש לנו,‬ ‫שוטר מושחת במנצ'סטר שלא מוכן לדבר.‬
‫אז ננסה שוב.‬ ‫-ואז גודווין יאמר את אותו הדבר שוב.‬
‫שאין לו מה לומר ושהוא רוצה עורך דין.‬
‫אז בואי ניתן לו עורך דין.‬
‫אז ספרי לי על הפינגווינים האלה.‬
‫איפה הם גרים? לא ראיתי רבים בשכונה שלנו.‬
‫זה משום שהם חיים בקוטב הדרומי.‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אנשים חושבים שהם חיים בקוטב הצפוני,‬ ‫אבל הם לא יכולים כי יש שם רק קרח,‬
‫והם צריכים לחיות על היבשה‬ ‫כדי לטפל בילדים שלהם.‬
‫ויש גם הרבה טורפים בים,‬ ‫דבר שעלול להיות מסוכן.‬
‫וגם, האם ידעת שהפינגווין הכי גבוה…‬
‫הוא נקרא הפינגווין הקטן…‬ ‫-מותק, זו התחנה שלנו.‬
‫בואי נלך. קדימה, מהר.‬ ‫-טוב, אני הולכת.‬
‫מהר.‬ ‫-אבא בא?‬
‫כן, הוא ממש מאחורינו. בואי.‬ ‫מהר, לפני שהדלתות ייסגרו.‬
‫איפה האקן?‬
‫אתה כבר לא גר בדירה שלך.‬
‫אל תדאג לגבי המקום שבו אני גר, בן.‬
‫פשוט תגיד להאקן‬ ‫שאני רוצה את הכסף המזוין שלי!‬
‫לא חשבתי שזה יקרה.‬
‫שהם… יצטלבו ככה.‬
‫החיים.‬
‫ולמה לא?‬
‫כי הם הצטלבו בתוכי לפני זמן רב.‬
‫ואני לא יודע איך לשנות את זה.‬
‫אני כן.‬
‫אני לא רוצה שתחזור הביתה עד שזה ייגמר.‬
‫דון אמר שיום אחד תזדקק לעזרתי.‬ ‫טוב, הוא הגיע.‬
‫אתה צריך לחזור לשם‬ ‫ולהיות רק הוא עד שזה יסתיים‬
‫כי עד אז לעולם לא באמת תחזור הביתה.‬
‫ואם כן, פשוט תביא אותו‬ ‫ואת חייו ואת הסכנה שלו איתך.‬
‫תקשיבי, יש…‬
‫יש שני מכתבים‬
‫בחנייה.‬
‫אל תפתחי אותם אלא אם כן את חייבת, אבל…‬
‫יש שני מכתבים בחנייה.‬
‫אז תוכל להוציא אותם מהחנייה כשתגיע הביתה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫למה הוא לא מגולח?‬ ‫-חשש לאובדנות.‬
‫אתה אובדני?‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫זה מה שהם עושים, המשטרה, המכס,‬ ‫גורמים לך להיראות זוועה,‬
‫לוקחים אותך לבית המשפט לדיון ואומרים,‬ ‫"תראו אותו, הוא מתפרק.‬
‫"הוא הכי אשם שיש."‬
‫אז, מר גודווין, אתה אובדני?‬
‫לא בדיוק.‬
‫אבל היום עוד צעיר.‬
‫תביאי לו סכין גילוח.‬
‫צהריים טובים, ארתור. אני עורך דין.‬
‫לא שלי.‬ ‫-נכון.‬
‫מר קרטר מודאג.‬
‫אין סיבה שידאג.‬ ‫-למה לא?‬
‫כי אני כאן והוא לא.‬
‫השאלה היא מה תעשה או תגיד כדי לצאת מכאן.‬
‫אם היה להם מספיק‬ ‫כדי להאשים אותי, לא הייתי כאן.‬
‫אני פשוט רק צריך לחכות.‬
‫אבל…‬
‫לא תהיה לי עבודה כשזה יסתיים.‬
‫מר קרטר הוא איש עסקים.‬
‫הוא תמיד יהיה פתוח‬ ‫להסכם שיועיל לשני הצדדים.‬
‫אולי אצטרך לעבור מפה.‬
‫אז אני בטוח שתעשה את זה‬ ‫עם איחוליו של מר קרטר.‬
‫ייקחו לי את הפנסיה.‬ ‫-זה מצב‬
‫שאני בטוח שמר קרטר ישמח לתקן.‬
‫אז תגיד לו שאני מעריך את התמיכה שלו.‬
‫יש משהו אחר שאמור להדאיג אותו?‬
‫אני מאמין שרשות המכס של הוד מלכותה‬ ‫להוטה לדבר איתו.‬
‫האם הם ציינו איך הם יעשו את זה?‬
‫אני מניח שהם יעשו את זה‬ ‫בכך שינסו למצוא אותו.‬
‫אני מניח שקרטר הבין את זה בעצמו,‬
‫אז אל תחייב אותו על זה.‬
‫מר קרטר הוא יזם מצליח מאוד, מר גודווין.‬
‫בניגוד אליך, אין לו דאגות כלכליות.‬
‫מר קרטר יכול ללבוש איזו חליפה שהוא רוצה.‬
‫הוא יכול לנהוג באיזו מכונית שהוא רוצה.‬
‫אני יודע מי הוא.‬
‫גם אני.‬ ‫-כן?‬
‫מר קרטר הוא איש עסקים לגיטימי‬ ‫שאכפת לו מאוד מהקהילה שלו.‬
‫אוי, תפסיק, בסדר?‬
‫הוא ילד מהדיור הציבורי בבוט‬ ‫עם אבא בכלא ואימא ששמה אותו שם.‬
‫אני יודע מי זה קרטר.‬
‫הוא יודע מי אני.‬
‫אז תגיד לו‬
‫שיש לו סיבות רבות לדאגה,‬ ‫אבל אני לא אחת מהן.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫כן.‬ ‫-בדקנו את אימא של קרטר?‬
‫היא מתה.‬
‫טוב.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-מה?‬
‫הוא אמר לי שהיא מתה.‬
‫הוא אמר לי את זה.‬
‫אתה אמור לנוח.‬
‫עשיתי אך ורק את מה שביקשת ממני לעשות.‬
‫אמרת לי לבנות אותו.‬
‫אמרת לי להיות הוא.‬
‫אתה לא יכול לבקש ממני לשחרר אותו,‬ ‫לא כשהסוף קרוב.‬
‫אני יכול לעשות מה שאני רוצה.‬ ‫כרגע, אני מנסה לדאוג לך.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה הוא.‬
‫הוא עצבני.‬
‫ובצדק. הטורקים חייבים לו כסף,‬
‫וכעת משהם מתחבאים,‬ ‫הוא יודע שהוא לא יקבל אותו.‬
‫כן, זה מה שאמרתי‬ ‫כשהייתי במקום שבו אתה נמצא עכשיו,‬
‫והבוס שלי אמר לי שאני צריך הפסקה.‬
‫אמרתי לו שאני בסדר.‬
‫אמרתי שזו האגדה שלי שהתפרקה, לא אני, אז…‬
‫לא יצאתי להפסקה.‬
‫חזרתי לשטח,‬
‫בעוצמה גבוהה יותר.‬
‫אבל זו לא הייתה האגדה שלי שהתפרקה,‬
‫אלא אני.‬
‫אבל לא ראיתי את זה.‬
‫כי שכחתי מי אני.‬
‫ועד שנזכרתי,‬
‫כבר איבדתי את כל מה שהיה לי.‬
‫זה מה שמצחיק בהתפכחות בדיעבד, בן.‬
‫זה תמיד מגיע באיחור.‬
‫אני צריך שתגיד לי,‬
‫אילו שוב היית בשטח,‬
‫עושה את זה,‬
‫כשאתה יודע כל מה שאתה יודע,‬
‫יודע מה יהיה המחיר…‬
‫היית מפסיק?‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫אני חוזר לעבודה.‬
‫כן.‬
‫בת 64, ללא עבר פלילי,‬
‫שוכרת את ביתה מהמועצה ויש לה 500 ליש"ט‬ ‫באגודה שיתופית לחיסכון והלוואות.‬
‫לא פספסת הרבה.‬ ‫-הייתי צריכה לבדוק אותה.‬
‫הם בטח לא ממש קרובים.‬ ‫קרטר בפנטהאוז והיא כאן.‬
‫גדלתי במקום כזה, ביילי.‬
‫עם אבא שעשה כמיטב יכולתו‬
‫ואימא שלא.‬
‫אבא שלי שתה, הימר, כל זה,‬ ‫אבל הוא לא עבר על החוק,‬
‫והוא לא אהב אנשים שעוברים.‬
‫וזה העניין במקומות כאלה.‬
‫לא כל הגברים נוכלים, ולא כל הנשים מלאכיות.‬
‫זה פאקינג מביך.‬
‫קח אותי לטורקים.‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫כי סיימתי.‬
‫אני עשיתי מספיק, ואתה עשית מספיק,‬
‫ועכשיו אני בבית.‬
‫גם אתה צריך ללכת הביתה.‬ ‫-ניסיתי. זה לא עבד.‬
‫זה קשה.‬
‫ברגע שחיית בעולם הזה, קשה לעזוב.‬
‫למה עזרת לי?‬
‫כי מר בלייק נתן לי כסף.‬
‫אז זה היה רק הכסף?‬ ‫-כי מר בלייק נתן לי כסף.‬
‫אז לא אכפת לך משתי הטונות‬ ‫של ההרואין שבדרך לכאן?‬
‫ועל מה שזה יכול לעולל למדינה הזאת?‬
‫אתה חושב שאמור להיות לי אכפת לי מאנגליה?‬
‫שאני צריך להיות אסיר תודה לאנגליה?‬
‫תן לי לספר לך על אנגליה.‬
‫אנגליה תפסה אותי‬
‫מסתתר בין עצי הזית כשהייתי בן 16‬
‫עם אקדח תקול ומדים שתפרה אימא שלי.‬
‫אנגליה לקחה אותי למחנה שלה‬
‫ושאלה אותי שאלות שלא עניתי עליהן,‬
‫אז אנגליה הפשיטה אותי‬
‫והרביצה לי‬
‫ושרפה אותי וחתכה אותי,‬
‫ועיסתה לי מלח לתוך הפצעים‬
‫וקשרה אותי בשמש‬ ‫והשאירה אותי גוסס על האדמה כמו כלב.‬
‫עד שגבר בא וצעק על האחרים‬
‫ונתן לי צל ומים ו…‬
‫הציל את חיי.‬
‫אז שירתי אותו עד סוף המלחמה.‬
‫לא שירתי את אנגליה.‬
‫שירתי רק אותו.‬
‫בלייק?‬
‫מר בלייק.‬
‫אז אם תצטרך עזרה אחרונה ממני,‬ ‫עליך לדעת, ידידי,‬
‫אעשה את זה בשביל כסף,‬ ‫אעשה את זה בשביל מר בלייק,‬
‫אני אפילו אעשה את זה, רק טיפה, בשבילך.‬
‫אבל אנגליה?‬
‫שאנגליה תלך להזדיין.‬
‫סגור.‬
‫אני יודע איפה האקן.‬
‫אבל אתה לא יכול ללכת אליו‬ ‫עד שיהיה לך מה להציע.‬
‫אחרת, אם תלך אליו,‬
‫אתה לא תחזור.‬
‫נזיד של יום שלישי, מה?‬
‫כך היה תמיד, לא משנה מה קרה,‬ ‫יום שלישי זה יום נזיד.‬
‫מספיק עם האוכל המזוין שלך. שמעת מהטורקים?‬
‫עדיין לא.‬
‫הם יהרגו אותך. אתה יודע את זה.‬
‫לא, הם לא.‬ ‫-באמת? אז איפה המטען?‬
‫הוא בתנועה.‬ ‫-אבל אתה לא יודע איפה או איך.‬
‫אז הם יהרגו אותך ברגע שיוכלו.‬
‫את יודעת, שמה עשיתי?‬
‫מה שבניתי?‬
‫זה מרשים.‬
‫מה אתה רוצה, דקלן?‬
‫טפיחה על השכם?‬
‫לא.‬
‫אדם חלש זקוק לשבחים מאימא שלו,‬
‫ולא יהיה לי עוד אדם חלש בבית הזה.‬
‫בחיים לא תטרחי לשבח אותי.‬
‫תוכלי לפחות להכיר במה שעשיתי.‬ ‫זה לא יהרוג אותך.‬
‫נדע מה עשית רק כשזה יסתיים.‬
‫וכרגע זה מסתיים‬ ‫במאסר עולם בכלא או במוות בביוב.‬
‫לא נכון.‬
‫אני משקיע את הכסף.‬ ‫מלבין אותו. מחפש הזדמנויות עסקיות.‬
‫תקשיב לעצמך!‬
‫אל תחשוב את עצמך, דקלן. אתה סוחר סמים.‬
‫ומי אשם בזה?‬ ‫-מה?‬
‫אמרת לי לעשות משהו עם חיי.‬ ‫-לא אמרתי לעשות את זה!‬
‫לא אמרת לא לעשות, נכון?‬
‫לא אמרת לא לעשות.‬
‫סמכתי על שני אנשים בעולם הזה, אימא.‬
‫את כל מה שנותר לי.‬
‫אבא שלך שתה כי הוא היה חלש.‬
‫וכשאמרתי לו שהוא חלש, הוא שתה אפילו עוד.‬
‫אבל לא היה לי אכפת.‬
‫כי היה לי אותך.‬
‫וראיתי שאתה שונה.‬
‫ראיתי שלעולם לא תהיה חלש.‬
‫לא במה שמשנה.‬
‫עשית דרך ארוכה, דקלן,‬
‫ולא מעניין אותי איך עשית אותה.‬
‫מעניין אותי רק שלא תזרוק אותה עכשיו לפח.‬
‫כי אתה חשוב, דקלן.‬
‫לטורקים.‬
‫אבל אני חושבת שהם שכחו את זה.‬
‫אז לך לשם‬
‫ופאקינג תזכיר להם.‬
‫הדבר החשוב הוא שזו לא התנצלות.‬
‫התחלה טובה.‬
‫זו הכרה בעבודה שעשיתם.‬
‫היה מרשים שגייסתם את אדי,‬ ‫וזו לא אשמתכם שאיבדתם אותו.‬
‫למצוא את השוטר,‬ ‫להוציא ממנו משהו, זו עבודה טובה,‬
‫ואת חיונית.‬
‫אז לא הייתי צריך לומר‬ ‫את מה שאמרתי, וזה הכול.‬
‫וזו לא התנצלות?‬ ‫-לא.‬
‫זה נשמע כמו התנצלות.‬ ‫-שנמשיך לעבוד?‬
‫מה מצבנו?‬
‫מילונס ימצא למעני את הטורקים.‬
‫ומצאנו את קרטר.‬ ‫-והסמים?‬
‫אם הם נוסעים בכבישים דרך הבלקן,‬ ‫אני מעריכה שאיפשהו ביוגוסלביה.‬
‫ולא לטורקים ולא לקרטר יש מערכת‬
‫שיכולה להכניס כזאת כמות למדינה.‬
‫הם יצטרכו לעשות משהו חדש.‬
‫הם לא יחפשו זכיינים לעסק הזה,‬ ‫לא עבור שתי טונות.‬
‫אנחנו יודעים איפה הם, איפה הסמים.‬
‫אנחנו יודעים שאחד מהם ילך להביא את הסמים.‬
‫מי שיזוז יכניס אותם.‬
‫היית אמור לבוא לבד.‬
‫אני אבוא איך שבא לי.‬
‫איפה החומר?‬
‫בדרך.‬
‫אני חושב שאולי שכחתם‬
‫מה קרה לבחור שלכם בגלאזגו.‬
‫תבינו, לי יש רשת.‬
‫לכם אין.‬
‫אני יכול למכור שתי טונות ביום.‬
‫זה ייקח לכם שנה שבמהלכה תיתפסו.‬
‫וזה המוצר שלי בדיוק כמו שהוא שלכם.‬
‫אז…‬
‫תגידו לי איפה הוא.‬
‫יוגוסלביה.‬
‫ומה אחר כך?‬
‫גרמניה, צרפת, ואז מעבורת.‬
‫מי מכניס אותו?‬
‫אנחנו.‬
‫לא.‬
‫מי שעוקב אחרינו יודע‬
‫שמנסים להכניס שתי טונות‬ ‫של הרואין לבריטניה.‬
‫שני טורקים שנוהגים במשאית‬ ‫יהיו הראשונים שייבדקו.‬
‫קחו את המטען לגרמניה.‬
‫אני אכניס אותו משם.‬
‫אז היא משאירה אותו לענייניו.‬
‫מה את עושה?‬
‫מי שיזוז יכניס אותם.‬
‫זה נגמר.‬
‫עם כל הכבוד, אדוני שר הפנים,‬ ‫אודיע לך כשזה ייגמר.‬
‫אני מבטל באופן רשמי המבצע שלך.‬
‫כל מה שהשגתם, אתה צריך להציג את זה כניצחון‬
‫ולסגור את המבצע.‬
‫זה לא הזמן שלנו שתם, אדוני שר הפנים.‬
‫אתה יודע שהיא סיימה, אני יודע שהיא סיימה.‬
‫אולי ברמה מסוימת גם היא יודעת.‬
‫היא עדיין ראש הממשלה, בלייק,‬ ‫ואני עדיין שר הפנים.‬
‫אם המבצע שלנו ייסגר עכשיו,‬
‫שתי טונות של הרואין ייכנסו למדינה‬ ‫בימי גסיסתה של הממשלה שלך.‬
‫או‬
‫שיצלמו אותך מול שתי הטונות האלה, דבר…‬
‫שעשוי להועיל כשיחפשו יורש.‬
‫מיניתי אותך לתפקידך, בלייק.‬
‫נראה ששכחת למי הנאמנות שלך נתונה.‬
‫לא שכחתי.‬
‫נזכרתי.‬
‫נזכרתי שמעולם לא רציתי‬ ‫להיכנס לעולם הזה, לעולם שלך.‬
‫זה עולם ללא סכנה אמיתית, ללא סיכון אמיתי,‬
‫שבו אנשים חלשים‬ ‫נלחמים על כוח ללא מתן דין וחשבון.‬
‫הנאמנות שלי נתונה לצוות שלי.‬
‫העתיד שלי והעתיד של הצוות שלי‬
‫ייקבעו לפי מה שיקרה בימים הקרובים.‬
‫זו עסקה שמקובלת עליי‬
‫כי הצוות שלי מתמודד עם רמה של סכנה וסיכון‬
‫שהיא בלתי נתפסת בעולם שלך.‬
‫והם עושים זאת ביושר‬
‫ובהקרבה‬
‫ושאיפתם הגדולה ביותר היא למנוע נחיתה‬ ‫של שתי טונות של סמים בחופי בריטניה.‬
‫כולנו על סף סיום, אדוני שר הפנים.‬
‫אבל לחלקנו עדיין יש עבודה לעשות.‬
‫איפה הם עכשיו?‬ ‫-נמל הריץ'.‬
‫הם ישוטו במעבורת להמבורג. זו בטח המסירה.‬
‫קרטר ייקח אותו ויכניס אותו.‬
‫אתם צריכים להפריע למסירה‬ ‫בלי שהם יבחינו בזה,‬
‫ואז אני אלך לטורקים‬ ‫ואחזור לתפקיד של הכנסת המטען למדיה.‬
‫אתה רוצה שנפעל בגרמניה ללא תמיכה?‬
‫אני מדברת גרמנית די טובה.‬
‫מה זה "די טובה"?‬
‫את מ-MI-6?‬
‫סליחה?‬
‫שירותי המודיעין ביקשו שנעזור לך,‬
‫ואת דוברת גרמנית רהוטה.‬
‫אז… את מ-MI-6?‬
‫לא. אני סתם מזכירה.‬
‫- סקסוניה התחתונה, גרמניה -‬
‫- פארק הוגל -‬
‫אלה הם?‬
‫כן.‬
‫אז בואו נפרק את זה בלי שהם ידעו.‬
‫יום טוב.‬
‫לעזור לכם, בחורים?‬
‫יום טוב. יש לך תעודת תקינות לרכב?‬
‫מה?‬
‫יש לך תעודה לאוטובוס?‬
‫אני לא מבין אותך.‬
‫מה הבעיה?‬
‫כן. אנחנו צריכים את הניירת של האוטובוס.‬
‫אתה לא מדבר גרמנית?‬ ‫-לא, אני לא מדבר גרמנית מזורגגת.‬
‫הם רוצים את הניירת המסחרית של הרכב.‬
‫אני לא יודעת איך זה באנגלית.‬ ‫אנחנו קוראים לזה טו"ף.‬
‫אני לא יודע על זה כלום.‬
‫אני לא יכול לעזור לך, חבר. סליחה.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-בסדר. תודה.‬
‫תראה את זה.‬
‫היא הצליחה.‬
‫אני מופתע לראות אותך בגרין ליינס.‬
‫אני צריך את הכסף שלי.‬
‫אילו היה לי, הייתי נותן לך.‬
‫אבל הוא אצל אבא שלי, והוא אדם פשוט.‬
‫וזול יותר להרוג אותך מאשר לשלם לך.‬
‫זה לא קשור לאבא שלך. זה קשור אליך.‬
‫אני צריך את הכסף לדבר אחר.‬
‫עסק ייבוא וייצוא.‬
‫חוזים טובים, קווי אספקה טובים,‬ ‫ובעלים שאוהב הימורים.‬
‫אני יכול לקנות הכול בגרושים.‬
‫תשיג לי את הכסף, ותוכל להיות שותף שלי.‬
‫אמרת שאתה רוצה לעשות‬ ‫את הקטע שלך, לעבוד באופן חוקי. טוב.‬
‫הנה, חבר.‬
‫אם אנחנו מתכוונים לעבוד יחד, ידידי,‬
‫חייבים להתחיל עכשיו.‬
‫מה האיש שלך חשב?‬ ‫-הוא ראה משטרה.‬
‫הוא נלחץ וקיבל החלטה נכונה.‬ ‫-קל לך לדבר. לא שלחת עשר סבתות לגרמניה.‬
‫זה לא מועיל.‬
‫יש בעיה, ואנחנו צריכים פתרון.‬
‫לצעוק ככה, זה לא פתרון.‬
‫איפה הכסף המזוין שלי?‬
‫הוא צודק, האקן. אתה חייב לשלם לו.‬
‫אתה בא אליי ככה?‬
‫עשיתי את העבודה שלי.‬
‫תשלם לי.‬ ‫-איך הוא נכנס? האבטחה פה היא בושה.‬
‫אתה מדבר ככה אל האקן?‬ ‫-תיזהר עם זה.‬
‫אתם רואים?‬
‫אלה לא צעצועים שמנפנפים בהם,‬
‫אז שימו אותם בצד, תנו לנו לעשות עסקים, ו…‬
‫גאי ישלם על התקרה.‬
‫אני אתן לך את הכסף שלך.‬
‫אבל לא אשכח איך השגת אותו.‬
‫לא.‬
‫לא ניתן לו גרוש.‬
‫אבל אם יכניס את הסמים לאנגליה,‬
‫ניתן לו סכום כפול.‬ ‫-מה?‬
‫אתה אומר שהטורקים לא יצליחו,‬
‫ואנחנו אומרים שאתה לא תצליח‬ ‫עם האוטובוסים עם הזקנות. בדקנו אותו.‬
‫ראינו מה הוא מסוגל לעשות. הוא מקצוען,‬
‫ואנחנו צריכים מקצוען.‬
‫לא.‬
‫למה לא?‬
‫כי לא נתתם לי לעשות את זה כמו שאני רוצה.‬
‫ואיך אתה רוצה לעשות את זה?‬
‫המכס ישגיח על התעלה.‬
‫הייתי מביא אותו מהולנד דרך הים הצפוני.‬ ‫ים סוער יותר, פחות סיורים.‬
‫ואז למקום שקט שאני מכיר ואתם לא.‬
‫זה כל מה שהייתי סומך עליכם איתו.‬
‫ותשלשו את התשלום שלי.‬
‫אני מקווה שאתה זוכר מי אני, חבר.‬
‫כן, אתה הבחור שהמכס רודף אחריו,‬
‫עם חבר הכי טוב שהוא מלשין,‬
‫הצעיר הזה שנראה כאילו‬ ‫הוא פשוט צנח מהשמיים,‬
‫ושתי טונות של הרואין שתקועות בגרמניה.‬
‫איך אתה יודע שזה המכס?‬
‫מה?‬ ‫-איך אתה יודע שהמכס עוקב אחרינו?‬
‫אנחנו מנסים להכניס סמים לאנגליה.‬
‫תפקיד המכס הוא למנוע מסמים להיכנס לאנגליה.‬
‫אם עוקבים אחריך,‬ ‫השאלה היא לא איך אני יודע שזה המכס,‬
‫אלא איך לעזאזל אתה לא יודע שזה המכס?‬
‫אם אחשוב אפילו לרגע אחד‬ ‫שאתה שוקל לדפוק אותנו…‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫כן, יכולתי לנחש את החלק הזה, חבר.‬
‫מילונס יישאר איתנו.‬
‫אם תאבד את הסמים,‬
‫תאבד את מילונס.‬
‫עשינו עסק.‬
‫עכשיו,‬
‫לך תביא אותם, ידידי.‬
‫נשיג סירה ממשמר החופים ונסווה אותה.‬
‫תצטרך סירת תמיכה.‬ ‫-מה עם צוות הסירה?‬
‫פיט כבר חזר ממלטה.‬
‫הוא יחשוב שאנחנו עובדים עליו.‬ ‫-פירקו אותנו.‬
‫תוכלו לסגור קצוות פתוחים‬ ‫ואני אקח אחריות על כך שקראתי לזה קצה פתוח.‬
‫אבל אתם לא יכול לערב אף אחד אחר, וגם לא‬
‫לבקש טובות נוספות.‬
‫כל מה שנותר לעשות, רק לכם מותר לעשות אותו.‬
‫מובן שרק לנו. כי אנחנו לא חשובים.‬
‫זה ממש לא נכון.‬
‫שר הפנים, הוא בכלל יודע את השמות שלנו?‬
‫אם הבוסים שלך מזלזלים בנו עד כדי כך,‬ ‫למה אנחנו עושים את זה?‬
‫אתם עושים את זה כי זה התפקיד שלכם.‬ ‫-אבל זה לא נכון.‬
‫החוזה שלי אומר 9,000 ליש"ט בשנה,‬ ‫ו-21 ימי חופשה.‬
‫לא כתוב שם שום דבר על זה שיירו בי.‬
‫בורות הכסף.‬
‫110 ק"מ מהאל.‬
‫שטחי הדיג הטובים ביותר בים הצפוני,‬
‫מה שאומר שכשהייתי ילד‬
‫להאל היה צי הבקלה הגדול ביותר בעולם.‬
‫ולסבא שלי הייתה סירה.‬
‫וסבא שלי אהב לשתות.‬
‫אז… אני יכול להשיט סירה.‬
‫מיקום נוכחי, קו רוחב חמש-אחת מעלות,‬ ‫ארבע-חמש דקות צפונה.‬
‫קו אורך אפס-אפס-שתיים,‬
‫שלוש-אחת דקות מזרחה. הערכת שעת הגעה לחוף,‬
‫17:00. סוף.‬
‫יותר כמו 18:30,‬
‫ואתה לא שומר על המסלול שלך, דונלד.‬
‫כן, אני קצת חלוד.‬
‫משמר החופים נתן לי תחזית מזג אוויר.‬
‫לא הבנתי הכול,‬
‫אבל החלקים שכן הבנתי לא היו נהדרים.‬
‫בואי נתרכז במציאת הולנד, טוב?‬ ‫לפני שנחשוש ממזג האוויר.‬
‫אין לו חברים.‬
‫מה?‬ ‫-האגדה שלי, אין לו חברים.‬
‫אני יכול להאמין.‬
‫זה התירוץ שלי, בכל מקרה,‬ ‫על איך שהייתי איתך.‬
‫אתה עושה מה שצריך כדי לשרוד.‬
‫אני מבין.‬
‫אני עושה את זה כבר הרבה זמן.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫באטרסי.‬
‫גרתי ממש מעבר לנהר. סנדס אנד, דרך אמרטון.‬
‫כן?‬
‫אז מזל שלא נפגשנו אז.‬
‫הייתי ילד כעוס.‬
‫גם אני.‬
‫אבל שנינו רגועים עכשיו.‬
‫כן, טוב, העבודה הזאת‬ ‫מוציאה ממך את הרע ביותר.‬
‫ואת הטוב ביותר.‬
‫כן.‬
‫- זילנד, הולנד -‬
‫הטעינו הכול, עזיז.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיפגשו כאן בלונדון בעוד יומיים.‬
‫אם לא תגיע, מילונס ימות.‬
‫מה אם נתעכב?‬
‫מזג האוויר די סוער שם.‬
‫ידידי, נאלצתי לעבוד קשה כדי שיסכימו לזה.‬
‫אם זה היה תלוי בהאקן, מילונס כבר היה מת.‬
‫אחרי זה, הדברים ישתנו.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫זו ספינת הדיג אלבה ספיריט.‬ ‫האם שומעת? עבור.‬
‫חזק וברור. דבר, אלבה ספיריט. עבור.‬
‫סטינו מהמסלול. מזג האוויר מחמיר.‬
‫תוכל לציין את מיקומך, בבקשה?‬
‫כ… כ-75 קילומטרים ממזרח לדבן פוינט.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫אנחנו מאבדים ראות, ארין.‬ ‫תצטרכי לדבר עם משמר החופים.‬
‫הם יצטרכו את המיקום שלכם.‬ ‫-הלו?‬
‫אני שומעת אותך. תוכל לנסות שוב?‬ ‫-הלו?‬
‫גוף הספינה מוצף.‬ ‫-דון!‬
‫דון? אתה יכול לשמוע אותי?‬ ‫-מה נעשה, דון?‬
‫דון, אתה יכול לציין שוב‬ ‫את המיקום שלך, בבקשה?‬
‫בבקשה! דון!‬ ‫-תביאו את הרפסודות!‬
‫עדיין שום דבר, אדוני.‬ ‫-תודה.‬
‫אבדוק את נקודות הציון.‬ ‫אולי נתתי אזור חיפוש לא נכון.‬
‫אם אוכל…‬ ‫-הם מבצעים את עבודתם.‬
‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אנחנו מגינים על הגבול.‬
‫אם הים סוער,‬
‫אנחנו משלימים עם הסכנה ועדיין יוצאים לים.‬
‫הם מבצעים את העבודה שלהם.‬
‫ואני שלחתי אותם לבצע אותה.‬
‫זו האחריות שלי ולא של אף אחד אחר.‬
‫ובטח לא שלך.‬
‫הם ימצאו אותם?‬
‫ללא ספק.‬
‫אם נמות, יגידו לאנשים מה עשינו?‬
‫לא.‬
‫אז אנחנו עושים את העבודה הזאת,‬ ‫עם כל הסכנות הכרוכות בכך,‬
‫ואם נמות במהלך ביצועה,‬
‫איש לעולם לא ידע שביצענו אותה?‬
‫לפני 12 שנים‬
‫עבדתי כסמוי של משטרת מנצ'סטר.‬
‫חוליגנים בכדורגל. קלי קלות.‬
‫עבדתי במסווה עמוק,‬ ‫הצטרפתי לכנופיה, כולם נשלחו לכלא.‬
‫כעבור שנתיים, הבת שלי רצתה ללכת לחוף הים,‬
‫אז לקחתי אותה לבלקפול.‬
‫יום חופש, המקום היה עמוס.‬
‫אפילו לא ראיתי אותו,‬
‫זה שעשה את זה.‬
‫פשוט…‬
‫נדקרתי בגב בזמן שעמדתי בתור לגלידה.‬
‫הוא חתך עורק ו…‬
‫כמעט דיממתי למוות בו במקום.‬
‫מול הבת שלי.‬
‫עדיין הייתי בבית החולים‬ ‫כשקיבלתי את מסמכי הגירושים.‬
‫זו לא עבודה. זה לצמיתות.‬
‫כך יהיה בשארית חייכם, להביט מעבר לכתף.‬
‫כשאתה חושב שהסכנה חלפה,‬ ‫אתה מגלה כמה היא דבר קבוע כי…‬
‫הסכנה אף פעם לא חולפת.‬
‫ואגדות אף פעם לא מתות.‬
‫נראה שאתה צודק.‬
‫כאן HMCC ויג'ילנט‬ ‫של משמר החופים של הוד מלכותה. עבור.‬
‫דבר. עבור.‬
‫יש לנו מישהו שרוצה לדבר איתך.‬
‫אז מי שם?‬
‫אני ומר בלייק.‬
‫יופי. טוב, זה חוסך לי שיחת טלפון.‬
‫אז בסדר. אזדקק למסחרית ולתגבורת חמושה.‬
‫תשכח ממשרד הפנים. לך ישר למשטרה.‬
‫אני מניח שכולכם בחיים, דון?‬
‫כן. כלומר,‬
‫לא ספרתי אותם, אבל אני חושב שכולם כאן,‬
‫וארין דייקה מבחינת נקודות הציון, אדוני,‬
‫אז תוכל להאשים אותה בכך שהחזירו אותנו.‬
‫הצלנו את המטען, והמסירה תהיה בלונדון מחר.‬
‫עכשיו…‬
‫אנחנו רק צריכים לסיים את זה.‬
‫ראינו משהו?‬
‫לא. חייבת להיות כניסה נוספת.‬
‫אז הם בחרו את המקום הזה,‬ ‫ואנחנו לא יודעים למה?‬
‫אתה צריך להתרכז.‬
‫תיכנס לשם, תקליט אותם ותסתלק משם.‬
‫קלי קלות.‬
‫שום דבר מזה לא היה קל.‬
‫אני לא מתכוון לענוד את האוזנייה.‬ ‫היא גלויה מדי.‬
‫אז לא נוכל לספר לך מה קורה בחוץ.‬ ‫-אני לא חושב שמה שבחוץ יהיה הבעיה.‬
‫תקשיב, זהו זה. זה הסוף.‬
‫בשבילך ובשבילו, אז‬
‫תן לו כל מה שנשאר לך, כי מה שלא יקרה,‬
‫הוא יישאר שם.‬
‫רק תוודא שאתה תצא.‬
‫אני מקווה שיש לכם תוכנית.‬
‫הכנסתם למדינה שתי טונות של סמים.‬
‫אם אין לכם תוכנית, כולנו נחטוף 20 שנה.‬
‫אל תדאג לגבי התוכנית שלנו.‬
‫אבל כדאי שעדיין יהיו שתי טונות, בסדר?‬
‫או שאני אבוא לחפש אותך.‬
‫אסור למכור אותו טהור. תהרגו את כולם.‬
‫אל תדאג. נדלל אותו.‬
‫אופיום חלש לאנשים חלשים.‬
‫שלם לו.‬
‫כל הכבוד, ידידי.‬
‫קחו את המסחרית, אבל אני לוקח אותו.‬
‫טוב.‬
‫נצא ראשונים, ואז תצאו אתם.‬
‫מה זה?‬ ‫-בוא.‬
‫גג.‬ ‫-הם יוצאים מהגג.‬
‫כל הכבוד, ידידי.‬
‫זה נגמר.‬
‫הם יהרגו אותנו.‬
‫זוזו.‬
‫טוב לראות אותך שוב.‬
‫הוא קליל.‬
‫תתרחק.‬ ‫-זה בולשיט. איפה הכסף שלי?‬
‫שמעת אותו.‬ ‫-זה בסדר. אלה בסך הכול עסקים, אה?‬
‫תספור. תגיד לי שלא חסר.‬
‫אמרתי לך להתרחק!‬ ‫-זה בסדר. זה נורמלי.‬
‫הזדמנות אחרונה!‬
‫משטרה חמושה! תישארו שם!‬
‫נראה את הידיים שלכם!‬
‫לא לזוז. אל תזוזו! לא לזוז!‬
‫שתוק!‬
‫קדימה!‬
‫אמרתי שתלך!‬
‫אני אקח אותו.‬ ‫-כן! רד ממני, שמוק. אני הולך, נכון?‬
‫מה אמרתי לכם?‬ ‫אתם סתם חבורה של חובבנים מזוינים.‬
‫תיכנס!‬ ‫-אלוהים.‬
‫למה אתה מחייך?‬
‫את.‬
‫אני.‬
‫אל תתקשר אליי שוב, ידידי.‬
‫אתה מסוכן מדי בשבילי.‬
‫אחי, אם אתקשר אליך שוב,‬
‫המשמעות תהיה שהדברים השתבשו קשות.‬
‫אני צריך מקלט.‬
‫מקלט.‬
‫כמובן. בבקשה.‬
‫אתה לא זוכר אותי, האקן?‬
‫אל תדאג. אני יודעת מי אתה.‬
‫אתה מופקד בידי האל.‬
‫משטרה חמושה!‬
‫הלו?‬
‫תפסנו אותו.‬
‫אז נראה לי שאני לא אחזור.‬
‫איפה אתה?‬
‫נתראה, אחי.‬
‫אבא, מהר!‬
‫אני בא.‬
‫אדוני שר הפנים!‬ ‫-אדוני שר הפנים!‬
‫תסתכל לכאן, אדוני! תודה.‬
‫תישען קדימה.‬ ‫-תישען עוד קצת קדימה, אדוני.‬
‫תישען קדימה. זהו זה.‬
‫אקשן!‬
‫לא תהיו בצללים לנצח.‬
‫הישג כזה,‬
‫סיפור כזה,‬
‫יום אחד הכול יתגלה.‬
‫אבל לעת עתה,‬
‫אני מודה לכם.‬
‫בריטניה מודה לכם.‬
‫ואני מקווה שניפגש שוב.‬
‫דון, יש משהו להוסיף?‬ ‫-בהחלט.‬
‫יש לנצל בשנה הקלנדרית הזאת‬ ‫כל יום חופש שנצבר במהלך המבצע.‬
‫כל הוצאות נסיעה יש להגיש לפני ה-28 בחודש.‬
‫על כל דבר מעל חמש ליש"ט יש להגיש קבלה.‬
‫אתם תחזרו לתפקידיכם הקודמים,‬
‫אבל תעברו ביקורת לקראת קידום‬ ‫שישה חודשים לפני הלו"ז של שירות המדינה.‬
‫חוץ מזה, תחזרו לחייכם הרגילים,‬ ‫מה שהם לא יהיו.‬
‫ותחזרו לעבודה ביום שני.‬
‫עד שהם יזדקקו לנו שוב.‬
‫אם הם יזדקקו לנו שוב.‬
‫אה, כן, כל הכבוד.‬
‫ו… נסיעה בטוחה הביתה.‬
‫אנחנו יוצאים לשתות משהו.‬
‫אבל הוא לא.‬ ‫-כן, זה לא סביר.‬
‫אני צריך לחזור הביתה,‬
‫אבל… בפעם אחרת.‬
‫אני מקווה.‬
‫היי.‬
‫הצלחנו.‬
‫כן, אחי.‬
‫הצלחנו.‬
‫אז מי משלם?‬ ‫-אולי המכס יכסה עלויות?‬
‫נהנית מזה.‬
‫בשום פנים ואופן לא.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫אנחנו עוזבים את רחוב דאונינג בפעם האחרונה‬
‫אחרי 11 וחצי שנים נפלאות,‬
‫ואנחנו שמחים מאוד‬
‫שנשאיר את הממלכה המאוחדת במצב טוב בהרבה‬
‫מכפי שהייתה כשבאנו הנה לפני 11 וחצי שנים.‬
‫זה היה אדיר…‬
‫…היטב.‬
‫ואם גם יורשה לי לומר תודה לכל האנשים ש…‬
‫זה נגמר.‬
‫חזרתי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫זה אני.‬
‫זה רק אני.‬
‫אבא!‬
‫בשנות ה-90,‬ ‫חוקרים סמויים מהמכס של הוד מעלתה‬
‫עזרו לרשויות החוק הבריטיות‬ ‫להחרים יותר מ-12 טונות של הרואין‬
‫בשווי רחוב של יותר ממיליארד ליש"ט.‬
‫הם עשו זאת עם חלקיק מההכשרה והמשאבים‬
‫של עמיתיהם ברחבי העולם,‬
‫וכשהציבור ברובו לא היה מודע לעבודתם.‬
‫עד עכשיו.‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬