Hej, alle sammen.
Hej.
Jane burde være her om lidt. Lara burde være her om lidt.
Jeg er fuld af koffein.
Sagde du, at du laver siddeplanen?
-Ja. Her. -Ja. Okay.
-Giancarlo kan komme nu. -Ja, han skrev lige.
Okay. Hvor vil du sætte ham?
Ved siden af Carine Roitfeld.
Det er Joel, Christine, Juergen, Dovile og Helena, så…
Kan vi ikke sætte ham…
-Han skal sidde overfor. -Okay.
Med Carmen Kass og skønne folk.
TREDJE AFSNIT - SHOWDAGEN
Showdagen er altid så kaotisk.
Den nederdel bekymrer mig.
Jeg sov faktisk ikke af bekymring for hele looket.
Det er på en model, der hedder Felice, som er vidunderlig,
og det er en gennemsigtig nederdel.
Vi ville lave en ny, men vi havde ikke tid.
-Blev I hele natten? -Ja.
DESIGNCHEF
Vi blev færdige klokken tre i nat.
SYSTUECHEF
Så tilbage klokken ni i morges.
-Vi sørger for, det hele bliver færdigt. -Lyv ikke. Det er stressende!
Jeg sagde, det er stressende.
Showet er om seks, syv timer, og vi skal nok nå det.
-Vi når det. -Jeg kommer.
Når man tager en kontrolfreak…
Det kalder jeg mig selv på en pæn måde.
Når man tager en, som kan lide at have styr på alting,
og sætter dem i en situation, som de ikke har kontrol over,
gør det dem meget ilde til mode.
Der er meget i mit liv, som jeg ikke har kunnet styre.
Mobningen og senere det, der blev skrevet og sagt om mig.
Vi ses senere.
Der er så meget, vi ikke kan styre, og på showdagen gør det mig nervøs.
FIRE TIMER TIL SHOWET
Nu ser det bedre og bedre ud.
Alt bliver færdigt overalt.
Vi vendte lysene om, så de ikke bliver fulde af regn.
-Vi har endda en gås. -Det ser fantastisk ud.
Det bliver godt.
Billedet er lige og går op til loftet. Alt ser godt ud.
IMAGECHEF
Jeg er mere nervøs for vejret i dag end på min bryllupsdag.
KOMMUNIKATIONSCHEF
Ja. Det regnede til mit bryllup, men det må det ikke i dag.
Det her er vigtigere.
-Lad os ikke se til venstre eller højre. -Jeg må ikke se på vejrudsigten.
Når man kommer herind,
får man en fornemmelse af, hvor ambitiøs du er.
Det var en lang vej.
Jeg husker, da du holdt de små, private visninger i New York.
Hvad er din vision?
Jeg har lavet det her i omkring 17 år nu.
Forretningen har været igennem enormt meget.
Og fordi vi er et uafhængigt mærke, er jeg stolt af, hvad vi har opnået.
Tænk på alt det gode, som kommer af koldt vejr.
De får flot, stram hud, ikke?
Og meget faste brystvorter.
Jeg håber, Harper har en frakke med. Eller en jakke.
Vi føler os meget pressede.
Det skal være en stor succes.
Forretningen betyder alt for mig.
Det er den, jeg er.
Men det har været en forbandet hård rejse.
Jeg var tæt på at miste det hele.
Og det var en dyster periode.
Jeg græd, før jeg tog på arbejde hver dag, fordi alt bare var en række problemer.
Lad os tale om Beckham-parret.
-De skaber overskrifter, men… -De nye kongelige.
Det interessante ved det her er formuleringen.
At "husbonden" har stillet kaution for hendes forretning.
Kan du forklare det?
Vi havde mange millioner i underskud.
Ja, jeg skal hjem til min mand, men det er også min forretningspartner.
Så jeg talte med ham om forretningen.
Det var jeg nødt til. Han investerede.
MODEIMPERIUM REDDET AF HUSBOND
Og jeg hadede det. Så meget.
Vi sad der begge to og så på, hvad jeg havde investeret.
VICTORIAS MAND
Og en del af den samtale knuste mit hjerte,
fordi Victoria er en stolt kvinde.
Da vi mødtes, var hun meget rigere end mig.
Hun købte vores første hus i Hertfordshire,
kendt som Beckingham Palace.
Nu skulle hun komme til mig og sige: "Forretningen har brug for flere penge."
Det var svært for os begge.
Jeg havde ikke råd til at blive ved med det.
Og til sidst sagde jeg: "Det kan ikke fortsætte."
Det hele var ved at styrte sammen.
Jeg var ved at miste min forretning.
Jeg havde brug for investeringer udefra.
Jeg havde brug for hjælp.
Victoria ledte ikke efter en partner, der kun lagde penge i forretningen.
Hun havde brug for en partner, der kendte branchen, forstod hendes drøm
og var i stand til at realisere den.
Da jeg så på forretningen og talte med folk uden for branchen…
FORRETNINGSPARTNER
…indså jeg, at det var en meget svær situation, en katastrofe.
£8 MIO. MODEFIRMAFIASKO
Vi så, hvad pressen skrev.
Frygteligt.
De sagde: "Det er den værste forretning."
Så granskede vi regnskaberne.
Tab, tab, tab.
Aldrig noget overskud.
Jeg havde aldrig set noget, der var sværere at rette op på.
Da jeg mødte David Belhassen, vidste jeg,
at min drøm ville være, at han investerede i min forretning.
Men det er som at have et enormt skib, der har sat sejl,
og man skal vende hele skuden.
Jeg anede ikke, om han ville påtage sig den udfordring.
Det var meget stressende for mig, for jeg var desperat,
ikke kun efter pengene, men også alt andet, han kunne hjælpe med.
Jeg investerer aldrig i noget, jeg ikke føler, er rigtigt.
Jeg så på regnskaberne og sagde: "Det gør vi ikke. Glem det."
Jeg var helt knust,
for det havde krævet så meget at nå hertil.
Jeg skulle fortælle holdet: "Beklager, vi dropper det."
Og så gik jeg i byen med min kone lørdag aften.
Hun så betagende ud, og jeg spurgte: "Hvad har du på?"
"Victoria Beckham."
Jeg sagde: "Køber du meget hos Victoria Beckham?"
"Masser. Jeg elsker det. Det er så flot."
Det var gnisten, der fyrede op under det hele.
Og den mandag sagde jeg til holdet: "Vi gør det. Pyt med, om det slår fejl."
Så vi skrev under.
Og jeg husker, hun var meget rørt og sagde: "Jeg svigter dig ikke."
Jeg havde aldrig været bange for hårdt arbejde,
men jeg anede ikke, hvor smertefuldt det ville være.
TRE TIMER TIL SHOWET
-I ser fantastiske ud. -Tak.
Du ser så smuk ud. Er du glad?
Håret og makeuppen er så flot. I ser begge smukke ud.
-Koldt. -Smukke.
Når Victoria afholder et modeshow, er hun meget fokuseret.
-Hvor er hun? -I venstre side.
Hun gennemgår kollektionen, lookene, modellerne og musikken.
Jeg har aldrig set min kone befippet.
I år var det anderledes.
Og jeg kunne mærke, at hun tænkte: "Okay, gå nu."
Okay, jeg har nyheder.
-Felice er styrtet på cyklen. -Okay.
Og her er hendes ben.
-Hvad fanden? -Nederdelen er gennemsigtig.
-Hun er okay. -Gudskelov.
Hvor lang er nederdelen? Dækker den knæet?
MODESHOWSTYLIST
Jeg sagde: "Tag looket på. Hun ser på det."
Hvorfor ændrer vi ikke hendes look?
-Jeg ved ikke, om det passer. -Vi prøver at finde et lignende.
-Vi tænker over det. -Længden.
Jeg vil gerne beholde den nederdel, ikke?
Hendes nederdel går herned, men man kan se det.
Man kan bestemt se det.
Vi må se på alle mulighederne.
Vent lidt. Vi kan prøve det på Felice og se, hvordan det ser ud.
Det er her ikke endnu.
Jeg taler med hende og forklarer situationen.
-Vil du ikke have bukserne? -Sorte bukser og en lyserød top?
Det er ikke bare sorte bukser. De er korsetterede. Det er gode bukser.
-Lad os… -Når vi sætter…
Det er svært at skifte look så sent,
fordi man hele ugen har spekuleret i: "Er det det rette look til den pige?"
Så man bytter ikke et look ud lige før showet.
I stedet for en nederdel har vi nu bukser her.
Vi skal gemme benene væk, så man ikke ser hendes skadede knæ.
Intet under, at jeg drikker.
Det føles som at føde trillinger.
Det bliver ved. "Det var en!" "Ja, men der er stadig to."
Om fem minutter har vi nok musik.
Ikke den endelige version, men nok til prøven.
Hvis I ikke har musikken, må jeg bare synge for jer.
-Det er helt… -Altså…
Ærligt talt.
Det bliver fint.
Clément og jeg bliver de nye Sonny og Cher.
Det er jeg vild med.
Okay, vi venter på en rå kopi af musikken.
Kan nogen tage den her? Jeg får posttraumatisk stresssyndrom.
Okay. Godt.
-Det skal nok gå. -Vi klarer den.
-Pis. Det er begyndt at regne. -Åh nej.
Okay. Undskyld mig.
-Jeg hørte, det er begyndt at regne. -Det regner.
Undskyld mig.
Hold da op.
Jeg ved ikke engang, hvad jeg skal sige.
Du godeste.
Nej!
Det skal nok gå godt.
Åh gud, jeg kan ikke klare det!
Det er ikke produktivt, hvis jeg mister besindelsen.
Det er slet ikke produktivt.
Der er blevet investeret meget i det her show.
Mange menneskers indsats, talent og lidenskab.
Det står ned i stænger.
Jeg kan ikke klare det. Jeg skal lige sidde i et mørkt rum.
Det er en spøg, ikke?
Det er en spøg.
En spøg.
Jeg går ud fra, vi udsætter prøven?
-Ja, det er vi nødt til. -Det skal vi.
Vi kan ikke starte showet, når det styrtregner.
Nej.
Victoria, det er op til dig, hvad vi gør.
Hun kender udfordringen.
Hun ved, at spillet måske stopper eller bliver meget svært fremover.
Da jeg blev partner med Victoria,
stod forretningen i en meget svær situation.
Jeg havde brug for at forstå,
om hun virkelig var i stand til at acceptere, hvad der skulle ske.
I årevis havde hun folk til at sige, hvad hun ønskede at høre.
Jeg husker, en af udgifterne var kontorplanterne.
Hun elsker planter.
Og de kostede 70.000 om året.
Og så kom der en og vandede planterne
for 15.000 om året.
Og det var kun begyndelsen.
Så jeg besluttede mig for at fortælle hende sandheden, som den var.
Jeg vidste ikke, hvordan hun ville reagere.
Jeg sagde: "Victoria, vi må ændre alt,
omstrukturere forretningen, og det bliver tungt."
Og da jeg var færdig, lyttede hun bare og tav et øjeblik.
Jeg tog det med oprejst pande.
Og det var svært at høre de ting.
Jeg gik ikke på handelsskole.
Jeg kom fra en underholdningsbaggrund.
Vi var et underholdningsfirma, som aldrig havde arbejdet med mode før.
Jeg vidste det ikke dengang, men spildet var ubegribeligt.
Jeg havde 15 forskellige foringer til indersiden af overtøjet.
Folk troede, jeg var vant til at få det bedste og få alt.
Bizarre ting som at flyve stole fra den ene ende af verden til den anden.
Jeg hører det nu, og jeg er forfærdet.
Men jeg lod det ske.
Og en del af problemet var nok, at folk var bange for at sige nej til mig.
Hvorfor?
Det er sikkert…
…på grund af en form for magt. Berømthedens magt.
-Merci, Victoria. -Tak, Victoria.
Folk troede, at jeg ikke var vant til at høre "nej".
Jeg påtager mig skylden og står til ansvar for det, jeg har gjort,
som jeg skulle og kunne have gjort anderledes.
Og jeg havde gæld.
Der var meget, jeg skulle ændre.
Jeg indså, jeg var faret vild.
Et af de store problemer var,
at hendes DNA var ved at forsvinde fra mærket.
Det var ikke længere Victoria Beckham.
Det var blevet til noget andet.
Jeg måtte sætte Victoria Beckham tilbage i Victoria Beckham.
Og så en dag fik jeg en idé.
Jeg ringede til Juergen Teller og sagde:
"Juergen, jeg vil genskabe Marc Jacobs-kampagnen."
Jeg gentager ikke mig selv. Jeg vil lave noget nyt.
FOTOGRAF
Men det var noget særligt, fordi det var hendes idé og mærke.
Da han fotograferede mig ti år tidligere, var jeg til grin.
Men jeg ville tage billedet tilbage.
Jeg ville sige noget med det billede.
Hun overtog kontrollen.
Folk fangede den og syntes, det var sjovt. Men hun mente det.
Hun var tilbage, sled i det for produktet, arbejdede med sin vision og sig selv.
Det elegante og glamouren.
Jeg begyndte at tage affære, lede min forretning,
og jeg ville lave mere.
Fantastisk.
-Fantastisk. -Hej, Victoria.
Tak.
Så jeg gik tilbage til noget, jeg kendte.
Sådan arbejder jeg hjemmefra.
Jeg har mit tekniske makeup-spejl.
Og jeg vil dele med jer og vise jer, hvad jeg har på af makeup hver dag.
Så går det løs, damer.
Da jeg lancerede Beauty, vidste jeg, hvad jeg ville skabe.
Jeg har siddet halvdelen af livet i sminkestolen.
Jeg tager børsten,
og jeg vælger den her mørkere farve.
Da jeg var i Spice Girls, sad jeg i glamourstolen hele tiden.
Noget, folk forbandt med mig, var smokey eyes.
Så jeg ville sige: "Sådan laver jeg dem. Hvis jeg kan, kan du også."
Jeg bruger kun ét produkt til smokey eyes.
Det ene produkt…
Jeg stolede på mit instinkt.
Jeg lod folk se mit sande jeg.
I må undskylde, at filmningen ikke er ideel.
Jeg er ikke god til det.
Jeg ventede på at se, hvordan reaktionen ville være.
Du milde.
Og det var utroligt.
Så snart Beauty var en succes…
At have noget, der endelig virkede…
Det var hyggeligt at møde dig. Jeg elsker dit hår. Smukt.
…det gav mig troen på mig selv.
Men jeg vidste, at jeg måtte hænge i…
Mange tak.
…fordi modeforretningen stadig kæmpede.
TO TIMER TIL SHOWET
Hvad gør vi?
Pigerne bruger to, tre, fire timer på hår og makeup.
De har højhælede sko på og har tøj på, som ikke må blive vådt.
Vi skal have dem fra huset ind under det overdækkede område.
En iværksætter lægger hele sin personlighed i forretningen.
De ved, at succes handler om vedholdenhed.
Man må bare blive ved og ved.
Hvis man ikke har det i sig at være i stand til at holde ud nonstop,
vil det kun ende i fiasko.
Jeg har arbejdet hårdt for at vinde min plads i branchen,
og jeg vil ikke tabe alt det, jeg har bygget op.
Fandens også.
Vi laver showet uanset hvad.
Alle sammen, vi starter prøven. Ryd catwalken.
På med skoene, og hold pigerne i hånden ned ad trappen.
-Jeg kan holde… -Kom så.
Piger, der vil være nogen, der holder jer i hånden
og følger jer ned, så I ikke glider.
For hvis I ikke får en gennemgang, bliver det svært at holde timingen.
Der er ingen garanti for, at det går.
Det bekymrer mig, fordi jeg kan lide at have kontrollen.
Men jeg prøver på ikke at vise det, for ellers vælter hele korthuset.
Det er utroligt, hvor meget arbejde det er at sammensætte en kollektion og et show.
Det er seks måneders inspirationstavler, prøvninger og valg af stoffer.
Og folk kan se, om personen, som designede det stykke tøj,
elskede det og var optaget af det og glad for det,
eller om det er designet af en købmand og ikke har en sjæl.
At se Victoria udvikle sig, fra hun fik idéen om at starte et mærke
til den første visning i New York…
…og så til nu.
Jeg har aldrig set Victoria lave noget så stort.
Alle beslutninger, en kreativ person tager på sin rejse, gør dem til den, de er.
I de fem år, jeg arbejdede med Victoria, var min opgave:
"Lad os nære rødderne hele tiden, så du kan vokse."
Hvis hun vil være modedesigner,
skal hun være tro mod sig selv i hvert øjeblik af den proces.
Jeg ønskede, hun fandt det,
for når man følger sine drømme, prøver man at finde sig selv.
TREDIVE MINUTTER TIL SHOWET
Så catwalken…
Regner det stadig?
Nej, det er holdt op.
-Skal vi stille pigerne op? -Ja.
Alle sidder i kulden. Vi skal have showet i gang.
Er du okay? Er du sikker?
Er du sikker? Fryser du bare?
Bare rolig.
-Det er helt fint. -Tag min jakke.
-Som om du har løbet et maraton. -Hvorfor ryster jeg?
Vi har sølvpapiret fremme.
Vi har et stille og roligt sted, hvor du kan sidde før showet.
I det andet slot ved siden af catwalken.
-Har du mere end et slot, David? -Du følger Anna. Okay. Vi ses om lidt.
Okay.
Hold da op.
I er vist ikke helt klar.
Modepressen har været på farten i over en måned.
CHEFREDAKTØR
Og da vi alle ankom, og det var vådt og koldt,
og vi kunne se, der var langt igen…
Holder vejret mon?
…så mødte Victoria et publikum, der måske ikke var helt på hendes side.
Vi må prøve at få folk til at sætte sig, hvis vi kan.
Ja, derimellem.
Kan vi stille alle pigerne klar? Tag opstilling. Tak.
-Er Jasmine klar til… -Nej, hun får alle til at sætte sig.
-Ved du, hvor jeg skal sidde? -Ja. Jeg har brug for en fra Lucien Pagès.
Jeg ved det omtrent, men ikke det præcise nummer.
I skal sidde på den anden side. Vi går igennem her.
-Hvad så? -Folk sidder ikke endnu.
-Vi skal bruge mere tid. -Mere?
-Her er Victoria. Kan du tale? -Alle sidder ikke endnu.
Jasmine siger, vi skal vente, fordi hun finder folks pladser.
-Hvorfor? Kommer folk for sent? -Ja. Berømte folk.
Okay. Tak.
Vi er ved at løbe tør for tid.
Lad os stille dem op. Jeg er bekymret.
Ja, du har ret. Det er den rigtige beslutning.
Jeg er ked af, at det er så koldt og regner, men I ser fantastiske ud,
og der er mange mennesker, som har arbejdet hårdt
på alt det tøj i den her kollektion, I har på.
Nu er det op til jer, piger, og vi elsker hver eneste af jer.
Og mange tak. Held og lykke.
Lad os gøre det!
-Held og lykke. -Held og lykke.
Jeg elsker dig.
Held og lykke.
Det her modeshow er så vigtigt,
ikke kun for mig, men for hele mit hold.
Alle, der har troet på mig.
Jeg ønsker, mine forretningspartnere skal være glade.
Mine børn skal være stolte af mig.
David skal være stolt af mig.
Hvis han ikke troede på mig, havde jeg ikke min forretning nu.
Når jeg har den endelige opstilling, og pigerne venter på at gå derud,
føler ingen det her mere end mig.
-Der skulle ikke en taske med. -Hvad?
-Apollines look. -Pis. Undskyld.
Den skulle have været fjernet. Undskyld. Apolline skulle ikke have tasken.
Det er okay.
-Wauw. -Smuk.
Wauw.
Utroligt.
Jeg sagde altid til Victoria:
"Kig ikke til venstre eller højre. Vær den, du er."
Og det har gjort hende succesfuld.
Den aften følte jeg, hun opnåede sine drømme.
Jeg følte virkelig, det placerede hende, hvor hun ønskede at være.
Fantastisk. Du har overgået dig selv.
-Utroligt. -Mange tak.
Hun gav aldrig op, og endelig virker det.
Forretningen er blevet en succes.
Men det er kun en dråbe i havet.
Der er en stor verden, vi ikke har tacklet.
Helt utroligt. Godt klaret.
Da jeg lagde fundamentet for forretningen, var jeg gravid med Cruz.
Og det har taget næsten 20 år at nå til dette punkt,
og nu kan jeg virkelig udvikle den.
Se de flotte blomstrende træer.
Men kan du høre… Lyt til dem. Når vi er der, så lyt til dem.
-Lytte til træerne? -Bare lyt.
Det er flot, hvad du har bygget her.
Jeg byggede det til jer.
Det gjorde jeg.
Ja.
Det er fantastisk.
Er drengene derovre?
Kan du ikke høre dem sparke til bolden?
-Undskyld mig. -Jeg troede, der kom en bold efter mig.
Det var så lidt.
Det forundrer mig, at nogen ser en bold flyve mod dem
og har instinktet til at…
-Sparke til den. -Mit instinkt er at…
Samle den op eller dukke dig.
Tingene har drastisk ændret sig for dig.
Føler du dig ikke selvsikker nok til at læne dig tilbage og slappe af?
Du er så motiveret, passioneret og dedikeret.
-På en god eller dårlig måde? -Du milde, på en fantastisk måde.
På en fantastisk…
Det gør mig ret rørt, fordi du altid prøver at vise dit værd for folk.
Hvad forhindrer dig i at sige: "Fint, jeg har opnået det"?
Fordi jeg har brugt så mange år på at kæmpe og udvikle,
at jeg føler, at jeg har en mulighed nu, og den må ikke glide mig af hænde.
Hvem vil du bevise det for?
Måske er meget af det for dig.
Selvfølgelig har jeg det dårligt over alle de gange,
hvor jeg måtte bede dig om at hjælpe mig.
-Du behøver ikke bevise det for mig. -Nej, men det vil jeg.
Det vil jeg.
Da jeg så dit blik og børnenes blikke backstage efter det sidste show,
var det ikke første gang, men det var et stort øjeblik for mig,
hvor jeg kunne se, hvor stolte I var af mig.
Ikke?
Du kunne lave en ostemad, og vi ville være stolte af dig.
Jeg kunne ærlig talt nok ikke lave en god ostemad.
Nej, det kunne du ikke.
Men det er lige meget.
Nej, men jeg ved det ikke. Jeg har stadig så meget, jeg gerne vil.
Jeg tror, du vil bevise det for dig selv, ikke mig.
-Måske. -Du er så stædig.
Du vil bevise, at alle tager fejl.
Ja, men succes føles godt, hvis jeg skal være ærlig.
Jeg er stolt, og jeg er ikke flov over at sige, at jeg er ambitiøs,
og jeg har stadig meget, jeg gerne vil.
Nu er vi begge… Jeg er næsten 50. Du er 51.
-For pokker, David! -Er du…
-Men er du… -Vi er 101.
-Vi ser godt ud alligevel. -Men…
Hvad bliver det næste?
-Endnu en baby? -Der er så…
Endnu en baby? Du godeste. Nej.
Vi har stadig så meget, vi vil.
-Så du stopper ikke endnu? -Jeg stopper ikke endnu.
Godaften, alle sammen.
Jeg er så glad for at være her og præsentere Årets iværksætter.
Skal jeg neje i starten?
Hvorfor? Kommer kongen?
-Hej, søn. -Hvordan var det? Hej.
Okay, jeg siger: "Tak til min vidunderlige mand, David,
og for vores smukke familie. Jeg er evigt taknemmelig."
-Er det alt, jeg får? -Ja.
En inspirerende kvinde, som betyder alt for mig,
min seje mor, Victoria Beckham.
-Det er så sødt. -Meget.
-Græder du? -Nej.
-Jo, du gør så. -Nej.
Nej! Jo!
-Der er vist ikke noget deri. -Hvorfor graver du så?
Jeg tjekkede bare. Der er intet deri.
-Det troede jeg. -Det var ikke rart.
-Nej. -Jo, det troede jeg.
Jeg er stolt af dig. Du vil ikke kysse mig.
Nej, for jeg har lige brugt to timer på hår og makeup.
-Din selvbruner skal ikke på min jakke. -Det er okay.
Harper, vil du med på det?
Hvorfor hedder det Harper's Bazaar?
-Det hedder bladet. -Jeg troede, det var på grund af mig.
Til at overrække prisen for Årets iværksætter
vil det glæde os at byde Harper Beckham velkommen.
Må jeg gå derop?
Jeg er så nervøs.
Det glæder mig at præsentere prisen for Årets iværksætter.
Især fordi jeg skal i skole i morgen og slipper for at lave lektier.
Jeg er stolt af at præsentere prisen for Årets iværksætter
til en inspirerende kvinde, som betyder alt for mig,
min seje mor, Victoria Beckham.
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen