Ne smemo sijati kot zvezde.
Omejiti hočejo, kar nas dela bleščeče.
Povzdignimo glas, nehajmo slediti množici.
Bodimo, kar naj bi bili.
Sami odločajmo o svoji usodi.
Obvezen koncert? Nisem prepričan.
Obvezen koncert?
Bodo roboti kot DMBEETZ?
- Zakaj sem tu? - Za tole zamujam zgodbe?
Po prstih. Si skoraj pripravljena?
Kmalu. Pakiram stvari.
Za Vanesse se je zbrala že velika množica.
Pridemo. To je zadnja priložnost,
da preprečimo sledenje pravilom ge. Zlategate.
Razumem. Pohitite. Vanesse bodo vsak hip nastopile.
Ga. Zlategate želi vse v Vinilkovem prepričati,
da jih lahko za vedno reši frustracij.
Načrtuje nekaj veliko večjega kot le nov bend. To čutim.
Ga. Zlategate se ne šali.
Morda bomo zadnjič igrali za Vinilkovo. Tam moramo biti že včeraj.
- Ja. - Časovnega stroja še niso izumili, Nick.
Če me enkrat prevaraš, sramota. Če pa dvakrat…
Živjo, Todd.
Ko so Koloristi ušli iz studia, sem zabredel v težave,
zdaj pa sem spet na vrhu.
Razumel boš, ko boš slišal novo pesem benda Vanesse
v moji produkciji.
V tvoji produkciji? Kako?
Stara pesem benda Trickle Frisco.
Umakneš dromljo in nastane uspešnica.
Ga. Zlategate te izrablja za svojo korist.
Se zaradi tega ne počutiš podrejenega?
Niti ne.
- Hvala, da ste prišli. - Menda je obvezno.
- Ja. - Dogodek je obvezen,
ker nismo hoteli, da bi zamudili nastop novega benda v Vinilkovem.
Predstavljamo Vanesse.
Vanesse? Koga?
Zakaj Vanesse?
Zakaj ne morejo biti naš edini bend Koloristi?
In zakaj samo en bend in ne več?
- Več kot eden? - Današnji mulci.
Ni se treba upirati. Zakaj bi plaval, če lahko lebdiš?
Prepusti se toku in videl boš, da ni boljšega od ubogljivosti.
Samoizražanje se morda zdi sijajno, a se ne bo končalo bajno.
Ne bodi potuhnjen otrok in ne počni prepovedanih stvari.
Nihče ne mara prebrisanih, svojevoljnih otrok.
Ni treba dvomiti v stvari, kajti to vse skupaj oteži.
Sledite prijateljem, ubogajte in vse bo dobro.
Samoizražanje se morda zdi sijajno, a se ne bo končalo bajno.
Že igrajo.
Hej, videla sem te. Hotel si biti potuhnjen otrok.
Samoizražanje se morda zdi sijajno, a se ne bo končalo bajno.
Ne bo končalo bajno.
Ne bodi potuhnjen otrok in ne počni prepovedanih stvari.
Samo še ena pesem o pravilih.
Ja, in všeč jim je.
- Svojevoljnih otrok. - Mega!
Odlično.
Ali niso bile odlične?
S čudovitim sporočilom o prilagajanju in neupiranju.
Po moji zaslugi ste gotovo pozabili na tisti polom robotov DMBEETZ.
DMBEETZ? Čisto sem pozabil nanje.
Polom? Kvečjemu manjši incident.
Moja naloga je, da vam izboljšam življenje.
Toda, ali je nov bend dovolj?
Bojim se, da ne.
Vinilkovo je bilo vedno čudovito mestece.
Zadnje čase pa je drugače. Je tako?
Ja, super je. Na voljo je veliko okusov za pice.
- Super, da je drugače. - Določena mi je vloga gradbinca,
zdaj pa lahko pokažem plesno nadarjenost.
Tole ne gre po načrtih ge. Zlategate.
To je morda dobro zate.
Kaj pa za sosede, ki jim kršenje pravil povzroča nevšečnosti?
Če bi se bolj posvečal svojemu delu
in manj plesal, se ne bi na poti sem spotaknil v luknjo na cesti.
Morda pa vse te spremembe niso tako dobre.
Ali pa gre vse po njenem načrtu.
Začnimo igrati.
Tu smo, Todd. Igrali bomo.
Pri odru nekaj stoji.
Piše: "Odstranjevalec barve".
Odstranjevalec barve? Res? Kako izvirno.
Ga. Zlategate je zamudila priložnost, da vsem pove, kdo smo,
ko smo zapustili oddajo BRBX Media. Danes bo spet poskusila.
Igrali bomo in prisilila nas bo iti skozi Odstranjevalec barve,
da pokaže, da smo otroci.
Razdrimo ga in potem bomo igrali.
Upam, da nam uspe, preden se množica razide.
Kaj še čakamo? Pojdimo.
Nismo nečesa pozabili?
Izrazite svoje pritožbe. Povejte sosedom, kako se počutite zaradi njihovih izbir.
- Izbire so zapletene. - Slišiš? Prepričala jih bo.
Razdrimo Odstranjevalec barve in začnimo igrati.
Mislite isto kot jaz?
Nevidni preval.
Najprej smo imeli samo en bend, potem dva. Zdaj imamo še enega.
Koga naj poslušam? Zmeden sem, to pa mi ni všeč.
Zakaj ne bi poslušali več bendov?
Kaj pa ti veš? Samo otrok v kratkih hlačah si.
Ojoj. Poglejte, kaj se dogaja našemu nekoč mirnemu mestu.
Prepiri in frustracije. Kaos in zmeda.
Toliko strahu.
Vse je bilo v redu, preden je pekarna začela ponujati nove tortice.
Ja, pekovka je kriva. Kako ji je ime?
Ime ji je Charlene in ni njena krivda.
Določen bend jo je spodbudil h kršenju pravil.
- Bend po imenu… - Koloristi.
Ja, oni so krivi.
Vse obrača proti nam.
Za naše težave niso krivi Koloristi.
Kljub mojim naporom,
so našli način za izbiro. Postali so nekaj, kar jim ni bilo namenjeno.
To je naš pravi sovražnik.
Vse te možnosti in samoizražanje…
Naj tiste, ki mi ponujajo izbire in mi dovolijo samoizražanje,
lovijo piranje in jih izstrelijo naravnost na luno.
Avtobusar?
- Obrača se proti Koloristom? - Ime mu je Randall.
Začeti moram gledati oznake z imeni.
Dolgo sem razmišljala, kaj naj naredim,
- in končno našla odgovor. - Povejte že!
Pomislite na odrasle!
Odstranjevalec barve.
- Odstranjevalec barve? - Stopite skozenj,
barva bo odstranjena in razkrit bo nedoločen BE@RBRICK.
Odstranjevalec barve ni za nas, ampak za vse.
O čem govori?
- Ne vem, kaj misli. - Kaj?
Nihče ne bo poskušal biti nekaj drugega,
ker ne bo drugega, kar bi lahko bil.
Nihče ne bo kršil pravil in ustvarjal več izbir,
ker bo samo eno pravilo.
Bodi nedoločen BE@RBRICK.
Osvoboditev pred izbiro je osvoboditev pred strahom
in z Odstranjevalcem barve vam to lahko omogočim.
Lahko vam dam celo boljše Vinilkovo.
Vinilkovo 2.0.
Nisi mi omenila Vinilkovega 2.0.
Povedala sem ti najnujnejše.
Ne, hvala. Tukaj imam svojo vlogo, ki jo bom obdržal.
Bomo videli.
Kaj pravite, BE@RBRICKI?
Vinilkovo, v katerem se vam ne bo treba več bati novih stvari.
A ni to čudovito?
Saj ni mogoče.
- Nemogoče, da bodo rekli… - Ja, ja, ja!
Slišal si jih. Izvedli bomo projekt Vinilkovo 2.0.
Vedela sem, da se boste strinjali.
Pridite in se postavite v eno vrsto.
Pojdimo. To bo super.
Vsi grejo. Nočeta biti prezrta.
Zamudili smo priložnost. Ne bomo prišli do loka.
Če misli, da bom šel skozi…
Pojdi. Vsi grejo.
Prepričati jih moramo, da ne grejo skozi.
Moramo igrati.
Ko se vrnemo na streho, jih bo že polovica spremenjenih v to.
Ne gremo na streho.
Ja!
Naslednji!
Ne smemo sijati kot zvezde.
- Kot zvezde. - So to…
Koloristi?
Omejiti hočejo, kar nas dela bleščeče.
Mladi ste. Kaj sploh veste?
- So Koloristi… - Otroci?
Zdaj veste. Ne smemo jih resno jemati.
Za vsem tem stoji skupina srednješolcev?
- Pogumno. - Bo kar držalo.
Ni pogumno. Slabo je.
Nazaj v vrsto.
Povzdignimo glas, nehajmo slediti množici.
Bodimo, kar naj bi bili.
- Sami odločajmo o svoji usodi. - Z naše šole so.
S Koloristi sem!
- Njihov menedžer sem. - Bodimo, kar naj bi bili.
Sami odločajmo o svoji usodi.
Menda je od nekdaj tako.
- Od nekdaj. - In da tako bo ostalo.
- A ni jih treba poslušati. - Ni treba.
Ker ne vidijo, kar vidimo mi.
Pravijo, da imamo malo možnosti.
Da te bitke ne moremo dobiti.
Jaz pa pravim, da poskusimo.
Izgubimo lahko le, če se predamo.
Ananas na pici je ogaben,
a mi ga ni treba jesti, če nočem. Ne bojim se.
Lahko sem, kar hočem biti.
Ne vem, kdo je v otroku s kratkimi hlačami,
a to moram sam ugotoviti.
Včasih me preveč ponesejo čustva množice.
To je eden takih trenutkov.
Bodimo, kar naj bi bili. Sami odločajmo o svoji usodi.
Bodimo, kar naj bi bili.
Ustvarimo svojo prihodnost.
Ne bo nam podarjena, moramo si jo vzeti.
Prihodnost bo taka, kakršno si bomo ustvarili.
Ne bo nam podarjena, moramo si jo vzeti.
Povzdignimo glas, nehajmo slediti množici.
Bodimo, kar naj bi bili. Sami odločajmo o svoji usodi.
Povzdignimo glas.
Nehajmo slediti množici. Bodimo, kar naj bi bili.
Sami odločajmo o svoji usodi.
Bodimo, kar naj bi bili.
Sami odločajmo o svoji usodi.
Bodimo, kar naj bi bili. Sami odločajmo o svoji usodi.
Sami odločajmo o svoji usodi!
Bala sem se, da če izvejo, da smo otroci,
nam ne bodo prisluhnili. Pa poglejte to množico.
Prav sem čutil!
Povedali smo jim, da so lahko, kar hočejo, in verjeli so nam.
Od igranja v kleti do tega. Kdo bi si mislil?
Jaz ne, pa običajno prav uganem.
Za hip sem mislila, da ne bo uspelo.
Uspelo nam je.
Še sem presenečena, da so bili DMBEETZ roboti.
Ojej. DMBEETZ so roboti? Šalim se.
Tega ne bi zmogli brez…
- Todda. - Mene iščete?
Koloristi za vedno?
Koloristi za vedno!
Sami odločajmo o svoji usodi!
Jasmine Finch. Fantastičen nastop.
Vemo.
Razmišljala sem. Pozabimo na projekt Vinilkovo 2.0
in naj bo tako, kot je bilo.
Ne. Ne čisto tako, kot je bilo.
Zdaj bodo Koloristi edina glasbena skupina.
Tega nočemo in tudi nihče drug tega noče.
Ne dobimo vedno tistega, kar hočemo.
Mislite, da sem jaz hotela postati vodja vlog in pravil?
Vemo, da ne. Našli smo vaš dnevnik.
Potem, veste, da sem se zaman trudila za spremembe.
Niste vi krivi, ga. Zlategate.
In mi nismo krivi, da ste obupali.
Morala sem. Če nisem prepričala staršev,
da mi pomagajo spremeniti stvari, kako bi koga drugega?
Zakaj ste se potem tako borili proti nam?
Veste, kako je, če ti prepovejo početi, kar imaš rad.
Še me je bolelo, zato sem se znesla nad vami.
- To je pa grdo. - Prav imaš.
Morda sem šla predaleč.
Mislite?
Žal mi je. Vesela sem, da niste obupali, kot sem jaz.
Počakajte.
To mesto se spreminja, kar pomeni…
Ne potrebuje več vodje vlog in pravil.
Končno lahko postanete, kar želite.
Na to pa nisem pomislila.
Najprej se mora opravičiti celemu mestu.
- Vinilkovo 2.0? Fuj. - Kaj boste postali, ga. Z?
Pojma nimam.
Čas za novo sceno.
Matura na srednji šoli. Kape in resice.
Tile baloni.
V zadnjih mesecih se je veliko spremenilo.
- Kaj boš postal? - Cirkuški klovn.
Res? Postaneš lahko, kar hočeš.
Kaj naj rečem?
Rad imam kremne kolače, sodavico in rdeče nosove.
Arhitekt.
Slikar.
Holly, tukaj sem!
To je moja hčerka. Genialka je.
- Kot njena mama. - In kot jaz. Kajne, oče?
Vsi imamo posebne talente, sin.
Moja starša snemata kantri album
z najboljšim producentom v Vinilkovem.
Ima celo pripravnika.
Nickova mama ni več računovodkinja, ampak plesalka.
To je moja mama.
Ga. Milton še poučuje. Po svoje.
Ga. Zlategate pa še vedno ne ve, kaj želi početi.
Dobro. Ne bom več smukačica.
Zdaj bom pilotka.
Marsikaj se je spremenilo.
Uživajte v tem zlobnem zvoku.
Adijo, mama. Adijo, oče.
Starša uživata kot superzlobneža. Kaj naj naredim?
Razen, da jima ne bom pomagal pri zlobnih načrtih.
Še kdaj.
- Charlene! - Tako mi je ime.
- Mahaš nam, Vanessam? - Ja, Vanessa.
- Prideš nocoj na koncert? - Seveda.
Ne bi zamudila tvojega petja.
Delaš ojačevalec za kitaro? Majcen je.
Dodala sem grafenov oksid in velikost lahko zmanjšam za skoraj polovico.
Meni ustreza.
Holly, Klaus, Ada in Nick so še moji najboljši prijatelji,
pa ne le zato, ker smo Vinilkovo naredili boljše za BE@RBRICKE,
ampak vemo, kaj želimo ostati. Člani skupine.
- Čemu se nasmihaš? - Vsemu.
Povsod sem vas iskal. BRBX Media želi, da so Koloristi
na poletnem glasbenem festivalu glavna skupina.
Niste edini, ki hočete biti v bendu.
Veste, kaj to pomeni.
Pripraviti se moramo na naš največji nastop.
Upri se.
Kaj lahko izgubiš?
Upri se.
Pravico imaš izbrati.
Moraš se upreti.
POSEBNA ZAHVALA TACUHIKU AKAŠIJU
Prevedla Lidija P. Černi