Hvorfor må vi ikke skinne Som himlens stjerner
De vil dæmpe det indlysende for os
Det' en magt, vi fjerner Gør ikke, som andre gør
Vær altid den, du vil være
Vi vælger selv kulør, ja, vi gør Vi vælger selv
Obligatorisk koncert? Hvad for noget?
Obligatorisk koncert?
Er det så robotter ligesom DMBEETZ?
- Hvad skal jeg her? - Mine historier?
Liste, liste, liste.
- Er I snart klar? - Ja. Jeg pakker nu.
Vanessa'erne har lokket mange til.
Vi kommer.
Det er måske sidste chance for at stoppe byen fra at følge Gyldenshorts' regler.
Ja, men skynd jer. Vanessa'erne starter om lidt.
Gyldenshorts ville overbevise alle i byen om,
at hun kan "fjerne frustrationerne".
Hun pønser på noget større end bare det nye band.
Jeg ved det bare!
Gyldenshorts går til makronerne.
Måske er det sidste gang, vi kan spille for byen.
- Gid vi var klar i går. - Ja.
Tidsmaskinen er stadig ikke klar.
Man må aldrig lade sig snøre mere end en gang…
Hej, Todd.
Jeg sad i suppedasen, da Penselstrygerne undslap, men nu er alt okay igen.
Det vil du se, når Vanessa'erne synger deres nye sang produceret af moi.
Produceret af dig?
Det er en gammel Trickle Frisco-sang. Uden mundharpen er den faktisk fed.
Gyldenshorts udnytter dig bare som led i hendes plan.
Føler du dig ikke… altså… ret gusten?
Næ, ikke rigtigt.
Mange tak, fordi I er kommet.
- Det var obligatorisk. - Ja.
Vi gjorde det obligatorisk, så alle kan høre byens nye band.
Tag godt imod Vanessa'erne.
Vanessa'erne? Hvem?
Hvorfor lige dem?
Hvorfor kan byens eneste band ikke være Penselstrygerne?
Hvad med flere bands? Hvorfor er der kun et?
Mere end et band?
Nutidens unge…
Hvorfor ikke indordne sig? Lad os sammen være ens, du og jeg
Følg strømmen, lad os eksistere Som en masse, der konformerer
Individualitet kan virke fedt Men det ender aldrig hedt
Vær ikke en sniger Gør nu bare, som vi siger
En luskebuks er intet hit Egne idéer og tanker er ikke fedt
Bare stol på, hvad vi udstikker Ellers er fremtiden ganske usikker
Følg vennerne, mak ret og ret ind Så vil du nemlig altid vind'
Individualitet kan virke fedt Men det ender aldrig hedt
De er gået i gang.
Hey, du droppede at være duks Du vil vække din indre luskebuks
Individualitet kan virke fedt Men det ender aldrig hedt
Aldrig hedt
Hold tilbage, vær lidt genert Gør ikke det, vi siger, er forkert
- Endnu en sang om alle reglerne. - Ja, og de elsker den.
- Egne idéer og tanker er ikke fedt - Sejt!
Den var god!
Er de ikke fantastiske?
Og teksten og budskabet om at indordne sig og makke ret, ikke?
Jeg fik jer nok til at glemme alt om DMBEETZ-robotfadæsen.
DMBEETZ? Dem havde jeg helt glemt.
Fiasko? Det var bare et bette uheld.
Som regelchef skal jeg gøre livet bedre for alle.
Men er det nok at give jer et nyt band? Det tror jeg desværre ikke.
Vinylville har altid været sådan en fin by.
Men det har ændret sig for nylig. Synes I ikke?
Jo, det er herligt. Der er mere fyld på pizzaerne.
Jeg kan lide alt det nye.
Jeg blev malet som byggearbejder, men nu kan jeg vise mine flotte dansetrin.
Det går ikke, som Gyldenshorts planlagde.
Ja, det er fedt for dig.
Men hvad med naboerne, der generes af, du bryder reglerne?
Mm-hmm. Brugte du lidt mere tid på din rolle og lidt mindre på at danse,
havde vejen været uden huller.
Måske er alle de ændringer ikke så smarte.
Eller måske går det helt efter planen.
Vi må spille nu!
Vi er klar til at spille.
De gemmer noget henne ved scenen.
Der står "afforklæder"…
En afforklæder? Virkelig originalt…
Gyldenshorts gik glip af at afsløre for alle, hvem vi var,
da vi smuttede fra BRBX-showet. Så nu vil hun prøve igen i dag.
Vi spiller, og så sender hun os gennem sin afforklæder,
så alle ser, vi er børn.
Lad os slukke den, før vi spiller.
Bare vi når det, før folk mister interessen.
Hvad venter vi på? Kom!
Glemmer vi ikke noget?
Klag endelig videre.
Fortæl naboerne, hvad I virkelig mener om deres valg.
- Det er svært at vælge. - Kan I høre? De lytter til hende.
Vi må deaktivere afforklæderen og få spillet i en fart.
Tænker vi alle det samme lige nu?
Snig-rulning.
Først havde vi jo ét band…
Så var der to. Og nu har vi et til band.
Det forvirrer mig, hvem jeg skal høre. Jeg kan ikke lide forvirring.
Undskyld. Men du kan jo lytte til flere bands.
Hvad ved du om det? Du er en unge i malede shorts.
Du milde.
Se, hvad der sker i vores fredelige by.
Skænderier og frustration.
Kaos og forvirring.
Kæmpestor frygt.
Tænk på, hvor godt alt var, før bageriet tilbød de der nye kager.
Ja, det er bagerens skyld. Hvad hed hun nu?
Charlene, og det er ikke hendes skyld.
Et vist band opfordrede hende til at bryde reglerne.
Et band ved navn…
- Penselstrygerne. - Ja, det er deres skyld.
Hun vender hele byen mod os.
Vores problemer skyldes ikke Penselstrygerne.
Selvom jeg har prøvet, fandt de ud af at vælge.
At blive noget, de ikke skulle være.
Tænk over det. Det er den reelle fjende.
Alle de valg og individualitet…
Må dem, der giver mig valg og lader mig udtrykke mig selv,
blive jagtet af piratfisk og sendt direkte til månen.
Buschaufføren?
Er han imod Penselstrygerne?
Han hedder Rasmus.
Jeg må være bedre til at læse folks navneskilte.
Jeg har funderet længe over det her, og nu har jeg fundet svaret.
Stop kaos! Sig det!
Tænk på de voksne! Hvem tænker på dem?
Afforklæderen.
- Afforklæder? - Gå gennem afforklæderen.
Det vasker malingen af og giver jer et rent kanvas.
Afforklæderen var ikke til os. Den er til alle.
Hvad mener hun?
- Det forstår jeg ikke. - Hvad sker der?
Ingen skal prøve at være noget, de ikke vil være,
for vi skal slet ikke være noget.
Ingen kan bryde reglerne og skabe valg, for der vil kun være én regel.
Vær en blank BE@RBRICK.
Slut med valg og frygt.
Det er, hvad afforklæderen giver jer.
Jeg kan tilbyde en bedre Vinylville.
Vinylville 2.0.
Du sagde intet til mig om Vinylville 2.0.
- Det var kun for særligt indviede. - Jeg siger nej tak.
Jeg har en rolle i byen, og den beholder jeg.
Det ved jeg nu ikke…
Hvad synes I, kære BE@RBRICK?
En by, hvor I aldrig behøver frygte det nye igen.
Lyder det ikke skønt?
Det sker bare ikke.
- De siger da ikke… - Jo! Jo!
Du hørte dem. Vinylville 2.0 er vedtaget.
Jeg vidste, I ville se lyset.
Kom ind på rad og række.
Kom bare. Det bliver alle tiders.
Kom nu. Alle gør det. I skal ikke holde jer tilbage.
Vi gik glip af chancen. Vi når aldrig frem nu.
Tror hun, jeg går gennem den…
Kom nu. Alle gør det.
Vi må overbevise alle om ikke at gå igennem.
Vi må spille vores sang.
Inden vi kan nå op på taget, er halvdelen af publikum sådan der.
Vi skal ikke tilbage til taget.
Ja!
Næste!
Hvorfor må vi ikke skinne Som stjernerne
- Er det… - Penselstrygerne?
- De vil dæmpe det indlysende for os - Os, os
I er så unge Så hvad ved I nu?
- Er Penselstrygerne… - Børn?
Nu ved I det. Dem kan man ikke tage seriøst.
Stod en flok gymnasieelever bag alt det?
- Det er egentlig ret modigt. - Ja, det er det nok.
Nej, ikke spor modigt. Det er slemt.
Ind i køen.
Det' en magt, vi fjerner Gør ikke, som andre gør
Vær altid den, du vil være
- Vi vælger selv kulør - De går på vores skole!
Jeg elsker bandet!
- Jeg er deres manager. - Vi vælger selv kulør
Ja, vi gør Vi vælger selv
- De siger, det altid var som nu - Altid som nu
Det ændrer sig aldrig, du
- Men I kan bare vælge selv - Vælge selv
De ser ikke Den er gal med den model
De siger Vi ikke har en chance
At spillet aldrig giver revanche
Jeg synes, vi skal satse alt
Sætte ind, som alt det gjaldt
Pizza med ananas er klamt, men jeg behøver ikke spise det.
Jeg er ikke bange.
Jeg kan være, hvad jeg vil.
Jeg aner ikke, hvem det er udover en knægt i shorts,
men jeg finder ud af det.
Ja, jeg kan alt for let lade mig lede af dem, jeg er sammen med.
Det var nok det, der skete her.
Vi vælger selv kulør, ja, vi gør Vi vælger selv
Vælger selv kulør, ja, vi gør
Fremtiden, den tilhører os
De serverer den ikke Eller sælger på klods
Ja, fremtiden, den tilhører os
De serverer den ikke Eller sælger på klods
Det' en magt, vi fjerner Gør ikke, som andre gør
Vær altid den, du vil være
Vi vælger selv kulør
Det' en magt, vi fjerner
Gør ikke, som andre gør
Vær altid den, du vil være Vi vælger selv kulør, ja, vi gør
Vi vælger selv Vi vælger selv kulør, ja, vi gør
Vi vælger selv, ja, vi gør
Vi vælger selv
Vær altid den, du vil være Vi vælger selv kulør
Vi vælger selv kulør!
Tænk, at jeg frygtede, at vidste BE@RBRICK, vi var børn,
ville de ikke lytte til os, men se dem bare!
Mine følelser er okay!
Vi sagde, de kunne vælge, hvem de vil være, og de tror os.
Før spillede vi bare i kælderen. Det er ikke til at tro.
Jeg tror det. Og jeg er ellers den tvivlende type.
- Jeg anede ikke, om det ville lykkes. - Men vi kringlede det.
Tænk, at DMBEETZ var robotter.
Gisp! Er DMBEETZ robotter? Det var fis.
Vi havde aldrig klaret det uden…
- Todd. - Leder I efter mig?
- Penselstrygerne for evigt? - Penselstrygerne for evigt!
Vi vælger selv kulør!
Jasmin Flink.
Sikke en fantastisk optræden.
Det ved vi godt.
Jeg har tænkt over det.
Skal vi ikke glemme alt det med Vinylville 2.0
og bare være, som vi var før?
Nej, nej. Ikke helt, som det var før.
Denne gang er Penselstrygerne byens eneste band.
Det er ikke det, vi eller alle andre vil.
Man får det jo ikke altid, som man vil, vel?
Tror I da, jeg ville være chef for roller og regler?
Nej, for vi fandt din dagbog.
Så ved I også, jeg ville ændre det, men ingen lyttede.
- Det er ikke vores skyld. - Det er ikke vores skyld, at du opgav.
Det var jeg nødt til.
Kunne jeg ikke overbevise dem, der betød mest for mig,
om at ændre tingene, kunne jeg jo ikke overbevise nogen.
Hvorfor måtte vi så ikke være et band?
Du vidste, hvordan det var ikke at være det, man helst vil.
Jeg var nok stadig ked af det og lod det gå ud over jer.
Det er ret langt ude.
I har ret.
Måske gik jeg for vidt.
Ja, ikke?
Undskyld.
Jeg er glad for, I ikke også opgav.
Gyldenshorts, vent.
Byen ændrer sig, og det betyder…
Der er ikke mere brug for chefen for roller og regler.
Og så kan du være lige, hvem du vil.
Det faldt mig ikke ind.
Hun skal først sige undskyld til hele byen.
Vinylville 2.0? Føj da.
Hvad vil du være, frk. G?
Det aner jeg ikke.
Balloner og sceneskift.
Dimission fra gymnasiet med studenterhuer og det hele.
Og de her balloner.
Meget har ændret sig de sidste par måneder.
- Hvad vil du være? - Cirkusklovn.
Virkelig? Du kan være lige, hvad du vil.
Hvad skal jeg sige?
Jeg elsker flødeskum, sprøjteflasker og store røde næser.
Arkitekt.
Maler.
Holly, herovre!
- Det er min datter. Hun er genial. - Ligesom sin mor.
Og som mig. Ikke, far?
Alle har deres egne talenter, sønnike.
Mine forældre har udgivet et country-album
med byens bedste musikproducer.
Han har også en praktikant.
Nicks mor sagde op som revisor og blev professionel danser.
Det er min mor.
Frk. Milton underviser stadig i matematik.
Og Gyldenshorts ved stadig ikke, hvad hun vil være i Vinylville.
Okay. Slalomløber er en nitte.
Pilot er måske et hit.
Alt har virkelig ændret sig.
Lad jeres øre frydes ved den onde lyd.
Farvel med jer.
Mine forældre elsker at være skurke. Hvad gør man så?
Udover ikke at hjælpe dem med deres onde planer…
…igen.
- Charlene! - Ja, slid nu ikke navnet op.
- Vinker du til os Vanessa'er? - Ja, Vanessa.
- Kommer du stadig til showet i aften? - Ja!
Det siger sig selv med dig som forsanger.
- Er det en forstærker? Den er så lille. - Jeg bruger grafenoxid i designet.
Det reducerer størrelsen til næsten det halve.
Det lyder fint.
Holly, Klaus, Ada og Nick er stadig mine bedste venner
og ikke kun, fordi vi gjorde det til en bedre by for alle BE@RBRICK.
Vi ved også, hvad vi vil være nu.
I et band sammen!
- Hvad smiler du af? - Det hele.
Jeg har ledt efter jer.
Okay, BRBX Media vil have jer
som det største band til sommerfestivalen.
I er ikke de eneste i byen, der gerne vil spille i et band.
Ved I godt, hvad det betyder?
At vi skal planlægge vores hidtil største show!
Gør, hvad vi ska'
Bliver fler' hver dag
Gør, hvad vi ska'
Du kan vælge selv
Og gør', hvad du ska'
BASERET PÅ MEDICOM TOYS BE@RBRICK-FIGURER
MED TAK TIL TATSUHIKO AKASHI
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen