Да блестим като звездите не искат.
Яркостта ни искат да потискат.
Време е да се изявим, по утъпкан път да не вървим.
Себе си да утвърдим.
С четка в ръка да рисуваме своята съдба.
Задължителен концерт? Странно.
Задължителен концерт ли? И новата група ли са роботи?
- Защо съм тук? - Пропускам приказките.
На пръсти.
- Готови ли сте? - Почти. Събираме си багажа.
- За "Ванесите" се е събрала тълпа. - Идваме.
Трябва да убедим всички да не следват правилата на Златошорта.
Да, но побързайте. "Ванесите" ще излязат всеки момент.
Златошорта смята да докаже, че може "да ги избави завинаги от колебанията".
Приготвила е нещо повече от нова група. Усещам го.
Златошорта не си поплюва.
Може да нямаме друг шанс да свирим пред целия град.
- Трябваше да сме там още вчера. - Да.
Машината на времето още не е готова.
Веднъж се лъжа, втори път - не.
Здравей, Тод. Загазих жестоко след бягството на "Нови щрихи",
но отново блеснах.
Ще разбереш защо, щом чуеш новата песен на "Ванесите",
продуцирана от мен.
Как така ти си продуцент?
Ще изпълнят стара песен на Фриско Капката. Без хармониката е хит.
Златошорта те използва за целите си.
Не се ли чувстваш някак унизен?
- Не бих казал. - Благодаря на всички, че сте тук.
- Бяхме задължени. - Да.
Задължихме ви да дойдете, за да чуете най-новата група на Винилвил.
Представям ви "Ванесите".
Кои Ванеси?
Защо "Ванесите? Защо "Нови щрихи" да не е единствената ни група?
И защо да няма повече от една група?
- Много групи ли? - Детска им работа.
Лодката без нужда не клати. Не плувай, а по водата се носи.
Пусни се по течението, ненадминато е подчинението.
Звучи приятно себе си да изразяваш, но накрая ще съжаляваш.
Непослушно дете не бъди и наопаки не прави.
Никой не харесва непокорни деца със свое мнение и свободна душа.
На съмнение правилата не подлагай, а парцалите си налягай.
Приятелите си последвай ти и всичко ще се нареди.
Звучи приятно себе си да изразяваш, но накрая ще съжаляваш.
Вече са на сцената.
Видях какво направи ти - като непослушно дете се прояви.
Звучи приятно себе си да изразяваш, но накрая ще съжаляваш.
Ще съжаляваш.
Непослушно дете не бъди и наопаки не прави.
Поредната песен за правилата.
Да, и всички я харесват.
- Свое мнение… - Страхотни са!
Супер!
Не са ли чудесни?
И песента им има прекрасно послание - да следваме правилата.
Благодарение на мен вече сте забравили издънката с роботите от "Униритъм".
"Униритъм" ли? Кой ти ги помни!
Издънка ли? Дребен инцидент, нищо повече.
Ролята ми ме задължава да се грижа за вас.
Достатъчно ли е да ви дам нова група?
Мисля, че не е.
Винилвил винаги е бил прекрасно градче.
Напоследък всичко се промени. Не сте ли съгласни с мен?
Да, страхотно е. Има голямо разнообразие на пици.
- Промяната е хубава. - Боядисан съм за работник.
Но сега мога да покажа какъв танцьор съм.
Планът на Златошорта май се проваля.
Да, на теб може да ти харесва,
но причиняваш голямо неудобство на съседите си.
Ако изпълняваше ролята си,
вместо да танцуваш, нямаше да скоча в дупка на идване.
Може би тези промени не са чак толкова страхотни.
- Или планът й върви като по ноти. - Да започваме.
- Започваме, Тод. - До сцената има някакво съоръжение.
На него пише "Обезбоител".
"Обезбоител" ли? Колко оригинално!
Г-ца Златошорта не успя да покаже на всички кои сме,
защото избягахме от студиото.
Планирала е днес да опита отново.
Щом изпълним песента си, ще свали боята ни.
- Всички ще видят, че сме деца. - Да обезвредим машината.
Дано успеем, преди тълпата да се разотиде.
Какво чакаме? Да вървим!
Не забравяме ли нещо?
Моля, изразете недоволството си.
Кажете на съседите си какво мислите.
- Не е лесно да избираш. - Чувате ли? Убеждава ги.
Бързо да обезвредим машината и да свирим.
- И вие ли си мислите същото? - Кълбо!
В началото имахме само една група.
После станаха две, а сега се появи още една.
Как да разбера коя да слушам? Не обичам да съм объркан.
Защо да не слушаме повече групи?
Какво ти разбира главата? Ти си още дете.
Майчице. Вижте какво става в нашия мирен град.
Спорове и несигурност. Хаос и объркване.
Страх от непознатото.
Всичко си беше наред, преди да се появят новите мъфини.
Пекарката е виновна. Как й беше името?
Казва се Шарлийн и вината не е нейна.
Една група я подтикна да наруши правилата.
- Група, наречена… - "Нови щрихи".
Да, те са виновни за всичко.
Настройва ги срещу нас.
"Нови щрихи" не са виновни за проблемите ни.
Въпреки усилията ми
намериха начин да решават сами, да пренебрегнат боята си.
Това е истинският ни враг.
Различните възможности, себеизразяването.
Нека тези, които ми дават право на избор и ми позволяват да изразявам себе си,
да ги погнат пирани и ракета да ги откара на Луната!
- Шофьорът? И той ли е против "Щрихите"? - Казва се Рандъл.
Вече ще гледам етикетите на мечетата.
Дълго мислих какво да направя и най-сетне намерих решение.
Кажете ни!
Помислете за възрастните мечета!
Новият "Обезбоител".
- "Обезбоител" ли? - Минете ли през него,
боята ви ще бъде заличена и ще станете безцветно мече Беърбрик.
Машината не е била за нас.
За всички е.
- Какви ги говори? Какво значи това? - Не разбрах добре.
Никой няма да се опитва да бъде различен, защото няма да има нищо различно.
Никой няма да нарушава правилата и да създава хаос,
защото правилото ще е само едно.
Бъди безцветно мече Беърбрик.
Премахнем ли разнообразието, ще премахнем страха.
"Обезбоител" гарантира този резултат.
Предлагам ви още по-хубав Винилвил.
Винилвил 2.
Не ми казахте нищо за Винилвил 2.
Не беше нужно.
Не, благодаря. Имам роля във Винилвил и ще я изпълнявам.
Ще видим.
Какво ще кажете, мечета?
Винилвил, в който няма да се страхувате от новостите.
Не ви ли се струва прекрасно?
Няма, нали?
- Няма да кажат… - Да!
Чу ги. Винилвил 2 е одобрен.
Знаех си, че ще ме разберете.
Елате, подредете се в колона по един.
Хайде, ще бъде страхотно.
Елате, всички ще участват. Не изоставайте.
Пропуснахме шанса си да стигнем до арката.
Ако си мисли, че ще мина…
Хайде, всички ще минат.
Трябва да ги убедим да не минават. Да изпълним песента си.
Докато се върнем на покрива, повечето ще се превърнат в това.
Няма да пеем от покрива.
Да!
Следващият!
- Да блестим като звездите не искат. - Те ли са?
"Щрихите"?
Яркостта ни искат да потискат.
Млади сте, не разбирате.
- Да не би "Щрихите" да са… - Деца?
Ето, вече знаете. Не бива да ги вземаме насериозно.
Някакви ученици са измислили всичко.
- Нужна е голяма смелост. - Да, така си е.
Не, не са смели, не са.
Това е лошо! Върнете се на опашката.
Време е да се изявим, по утъпкан път да не вървим.
Себе си да утвърдим.
- С четка в ръка… - От нашето училище са!
- Аз съм с "Щрихите"! - А аз съм им мениджър.
Рисувай своята съдба.
Казват, че винаги е било така.
И така ще е във вечността.
Но не ги слушай ти.
Те не виждат през нашите очи.
Казват, че нямаме шанс сега.
Че няма да победим в тази игра.
Ако питате мен, да опитаме.
Откажем ли се, губим.
Пицата с ананас е гадна, но не съм длъжен да я ям.
- Не се страхувам. - Мога да бъда себе си.
Не знам какво съм, освен хлапе с шорти, но зависи от мен да разбера.
Да, понякога се поддавам на мнението на приятелите ми.
Мисля, че моментът е такъв.
Себе си да утвърдим, с четка в ръка да рисуваме своята съдба.
Бъдещето сами ще изградим.
Никой няма да ни го даде, ще го създадем сами.
Да, бъдещето е в нашите ръце.
Никой няма да ни го даде, ще го създадем сами.
Време е да се изявим, по утъпкан път да не вървим.
По утъпкан път да не вървим.
Себе си да утвърдим.
С четка в ръка да рисуваме своята съдба.
Своята съдба.
Себе си да утвърдим. Да рисуваме своята съдба.
Своята съдба. Себе си да утвърдим.
Да рисуваме своята съдба.
Да рисуваме своята съдба!
А аз се боях, че ако разберат, че сме деца,
няма да се вслушат в думите ни, но вижте тълпата.
Повярваха ни, че имат право да избират съдбата си.
От репетициите в мазето до това. Кой би очаквал?
Не и аз, а ме бива в отгатването.
- За момент се усъмних в успеха. - Но се получи.
Още не мога да повярвам, че "Униритъм" са роботи.
"Униритъм" са роботи? Шегувам се.
Нямаше да успеем без…
- Тод. - Мен ли търсите?
- "Нови щрихи" завинаги? - "Нови щрихи" завинаги!
Да рисуваме своята съдба!
Джазмин Сипка! Чудесно изпълнение.
- Да, доволни сме. - Обмислих ситуацията.
Какво ще кажете да забравим за Винилвил 2 и да заживеем както преди?
Не, не точно както преди.
Този път "Нови щрихи" ще бъдат единствената група тук.
Не искаме това, никой не го иска.
Невинаги получаваме каквото искаме, нали?
Мислите ли, че искам да съм шефка на "Роли и правила"?
Не, намерихме дневника ви.
Тогава знаете, че исках промяна, но никой не ме слушаше.
Вината не е наша.
- И не сме виновни, че сте се отказали. - Наложи се.
Щом не убедих най-скъпото ми мече
да ми помогне за промяната, как щях да убедя другите?
Защо толкова упорито ни пречехте да сме група?
Знаете какво е да ви забраняват любимите неща.
Мисля, че излях яда си върху вас.
- Това е гадно. - Така е.
- Може би прекалих. - Дали?
Съжалявам. Радвам се, че не се отказахте като мен.
Г-це Златошорта, чакайте. Градът се променя, а това означава…
Че не се нуждае от шефка на "Роли и правила".
А това означава, че можете да бъдете каквото пожелаете.
Не се бях сетила.
Но първо трябва да се извини на целия град.
- Винилвил 2 - гадост. - Каква искате да станете?
Нямам представа.
Пускайте балоните.
Завършване в гимназия "Винилвил".
Шапки и пискюли. И тези балони.
През последните месеци всичко се промени.
- Какво избираш? - Клоун в цирка.
Сериозно ли? Можеш да си каквото пожелаеш.
Какво да кажа? Обичам торти с крем, газирана вода и червени носове.
Архитект.
Художник.
Холи, насам! Това е дъщеря ми. Тя е гений.
- Също като майка си. - И като мен. Нали, тате?
Всеки с таланта си, сине.
Родителите ми готвят кънтри албум с най-добрия музикален продуцент в града.
Той дори си взе стажант.
Майката на Ник напусна работа и стана танцьорка.
Това е моята майка.
Г-жа Милтън още преподава математика.
А г-ца Златошорта още не е решила каква роля да избере.
Добре, професионална скиорка отпада.
Ще пробвам да стана пилот.
Градът наистина се промени.
Насладете се на този зловещ звук.
Чао, мамо. Чао, тате. На нашите им харесва да са злодеи.
Какво да правя? Освен да не им помагам със злокобните планове…
Отново.
- Шарлийн! - Така се казвам, нищо ново.
- На нас, Ванесите, ли махате? - Да, Ванеса.
Ще дойдеш ли на шоуто довечера?
Разбира се, щом ти ще си солистка.
Това усилвател ли е? Миниатюрен е.
Добавих графенов оксид, който ми позволява да го смаля с почти 50%.
Устройва ме.
С Холи, Клаус, Ейда и Ник още сме приятели
не само защото заедно помогнахме за промяната на Винилвил,
а и защото знаем какво искаме - да продължим с групата.
- Защо се усмихваш? - Щастлива съм.
"Беърбрикс Медия" иска "Нови щрихи" да открият музикалния фестивал това лято.
Оказа се, че и други мечета искат да свирят в групи.
Нали знаете какво означава това?
Да се подготвим за най-голямото шоу в историята.
Протестирай.
Какво имаш да губиш?
Протестирай!
Имаш право на избор.
Протестирай!
ВДЪХНОВЕН ОТ BE@RBRICK
Превод на субтитрите Анна Делчева