Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Iar acum, prognoza meteo. A fost încă o zi toridă în Dylan.
Dar se pare că o să fie o seară frumoasă, cu o minimă de 22 de grade la noapte.
Petrecăreților, vara începe oficial, weekendul viitor are loc rodeoul anual.
Mai puteți găsi bilete la casele de la arenă.
Urmăriți-ne pentru șansa de a câștiga două bilete în următoarea oră.
Până atunci, cea mai recentă melodie The Killers.
Va fi cântecul verii? Rămâneți cu noi și răcoriți-vă!
Nu mai am benzină, trebuie să fac plinul.
Vreau niște chipsuri.
Ce vrei?
- Cine plătește berea azi? - Nu eu.
Nu eu!
Bine, încerc eu.
O să te descurci de minune. Ochelarii îți dau un aer matur.
- Vin repede. - Stai, Jonah!
Fac pipi, așa că vin cu tine.
Mulțumesc.
FIRST RESPONSE CU ȘASE ZILE MAI DEVREME
TOALETE
PROMOȚIA 2007
De acord.
- Ia o gură! - Nu, mulțumesc.
Nu fi plictisitoare!
Îmi fac datoria. Sunt plictisitoarea de serviciu azi.
Bine. O să mă distrez singur.
Cum adică? Sunt distractivă doar când sunt beată?
Sigur că ești distractivă. Dar Morgan beată e preferata mea.
Chris Grant!
- Să vină campionul! - Hai, Jenny!
- Avem nevoie de tine! - Vino!
Hank, venim.
- Vino, am nevoie de tine. - Imediat!
Hai!
Aranjați-le!
Cum am ajuns amândoi cu opusul nostru?
Haide!
Fir-ar să fie!
Jonah…
Surorii mele i-a intrat în cap că în seara asta…
o să…
Nu. N-am de gând să fac asta azi. Ai cuvântul meu.
- Mulțumesc. - Morgan!
- Hai! - E rândul tău.
- Aruncă! - Surioară!
Hai!
- N-am chef de băutură în seara asta. - Nici eu. E Pepsi.
Mulțumesc.
N-a vorbit serios. E beat. Știi cum e.
Probabil că are dreptate.
Nu are. Nicio variantă a ta nu e plictisitoare.
Sunt gravidă.
DINTOTDEAUNA TU
DUPĂ 17 ANI
Te-ai distrat, amice?
- Uite-l pe micuțul nostru! - Bine.
A fost distractiv? E mulțumit.
Ești bine?
Vrei s-o vezi pe mătușa? E sărbătorita.
Bine.
Uite cine e!
- Doamne! Bună! - Lasă munca! Nu spăla vase de ziua ta.
- Ia bebelușul! - Cine-i nepotul meu preferat?
Bună!
E nasol că-ți faci singură tortul în fiecare an.
Teoretic, ar putea învăța altcineva să-l facă.
- Zic și eu… - Nu mă judeca, măicuță Morgan! Du-te!
Te-am crescut bine. Nu m-am gândit că o să fii genul care spală vase.
- Grătarul e reparat. - Mulțumesc.
E pregătit.
- Mulțumesc. Uite cine-i aici! - Salut, micuțule!
- Vrei să petreci? Sigur că da. - Întotdeauna.
Ești cel mai drăgălaș.
- Bună! - Bună!
O așteptăm pe Clara. Trebuia să ajungă la cinci.
Probabil s-a prelungit repetiția. Vrei o bere?
Nu, mulțumesc.
- E ziua ta, relaxează-te! - Știu. Sunt relaxată.
- Jen? - Da, te rog. Mulțumesc.
Mă mulg și-l arunc.
Bună!
- Ce faci? - Salut!
- O bere? - Nu, mulțumesc.
Vrei să te ajut?
- Le ștergi? - Da.
Am eu o treabă pentru voi.
Tipul ăsta a lansat ceva incredibil în scutec.
Îl schimb eu. Vino! Pute, amice!
- Mulțumesc, tati. - Vin imediat.
Dacă nu vine Clara în curând, începem fără ea.
Cum să nu!
- A sunat bine, nu? - Doamne, da!
Dai milităria jos din pod. Îmi place!
Urăsc ușa aia.
Deci…
- Eu și Jonah am hotărât să ne căsătorim. - Te-a cerut?
Nu tocmai. A fost…
o discuție.
- E logic ca ăsta să fie următorul pas. - Ce… romantic!
- Lasă-mă pe mine. - Bine.
- Cererea ta a fost mai bună? - Nu, asta spuneam și eu.
Doar că v-ați cunoscut în liceu, nu v-ați văzut o groază de ani,
apoi v-ați culcat împreună o dată, la înmormântarea tatălui lui.
Am fost împreună. Ne…
Ne cunoaștem de o veșnicie.
Ați fost împreună o lună, acum mulți ani. Mi se pare…
Ce? Morgan, avem un copil împreună.
Nu de asta te-ai măritat cu Chris? Adică… nu poți să te bucuri pentru mine?
Iartă-mă! Sigur că mă bucur.
- Felicitări! E minunat. - Mulțumesc.
O să fiu o domnișoară de onoare bună. Promit.
Unde-i Clara?
MAMA
Ce? Era cea mai tare parte.
PĂRĂSIȚI DYLAN
Rahat! Nu te întoarce, Clara!
Bună, Clara!
- Îngropi cadavre aici? - Da, exact asta fac. Vino un pic!
Am oprit ca să te iau cu mașina,
nu ca să mă implic în chestiile tale dubioase.
- Ce faci? - Îți arăt. Vino!
- E ziua mamei și am întârziat. - Atunci, grăbește-te!
Până nu sunt prins.
Doamne! Pantofii mei nu sunt făcuți pentru asta.
Ăia nu sunt pantofi.
Furi indicatorul?
Nu, îl mut. Apucă de capătul ăla!
Să te duc cu mașina e una, să-ți fiu complice e alta.
De ce facem asta?
Bunicul nu prea iese din casă.
Și Roman's Pizza nu livrează în afara orașului, așa că…
vin zilnic și mut indicatorul puțin, să nu se prindă lumea.
- Încalci legea pentru pizza? - E o pizza foarte bună.
- Rahat! - E totul în regulă?
Îți iau eu o pereche nouă.
Bine, perfect.
Acum merg cu tine.
Numai zece? Înveți mult sau prinzi imediat?
Un pic din amândouă.
- Mereu ești așa băgăcios? - Scuze, sunt singur la părinți.
- Și eu, dar nu-ți umblu prin buzunare. - Vrei să-mi umbli prin buzunare?
ȘCOALA DE ARTE
Aș scoate-o din minți pe mama cu actoria. Crede că mă înscriu doar la State.
- Te-ai înscris undeva? - Bunicul insistă să mă înscriu la UNCSA.
Dar o datorie de 100.000 ca să studiez cinematografia
mă sperie ca un film de groază, așa că…
UNCSA e prima mea opțiune pentru școala de teatru.
- Da? - Vrei să studiezi filmul acolo?
Bună, iubito!
Nu, mă duceam acasă și era cald, așa că am făcut autostopul.
Un tip, nu știu.
Da, vorbim mai târziu. Bine. Pa!
- „Un tip”? - Acum cine e băgăcios?
- Nu e cum te așteptai? - Nu, eu…
Portofelul meu e în casă. Să-ți dau banii pe așa-zișii tăi pantofi.
Mereu îți minți prietena?
Da, dacă așa scap de un interogatoriu de trei ore.
Pare o relație foarte sănătoasă.
El e bunicul.
Fii atentă! Dacă dai mai mult de zece dolari, te-au păcălit.
- Nu… - Lucrez, ia banii!
Nu mă aștept să…
Mi-a făcut plăcere să fac afaceri cu tine.
Văd că nu glumeai în legătură cu școala de film.
De ce aș fi glumit?
Nu știu. Uneori sună aiurea că vreau să fiu actriță.
Nu cred.
E semnalul să plec.
- Bunicule, ți-ai luat medicamentele? - În fiecare zi de când a fugit bunică-ta.
Bunica n-a fugit, a făcut infarct și a murit.
Oricum, m-a părăsit și n-o s-o iert pentru asta.
- Termină! Nu cresc în copaci. - Nici plămânii.
Nu te-am învățat să te porți? Prezintă-mă!
Da…
- Ea e… - Clara.
Clara, o prietenă de la școală. Clara, bunicul meu morocănos.
Nu te lua după el.
- El cine e? Cine ești? - E Charlie. Charles, dacă se poartă urât.
Clara? Clara Grant?
- Da. De unde știți? - Spune-i nepotului meu
că, dacă-mi mai rupe o țigară, îi anulez moștenirea.
Da, anuleaz-o! Ai spus că singura ta bogăție e aerul.
- Da, aer pe care n-o să-l moștenești. - De la el am moștenit farmecul.
Clara, vrei să-ți spun povești despre Miller? Știu multe.
- Cu siguranță. - Asta e…
Când Miller avea șase ani, a făcut caca pe el în supermarket
pentru că se temea de toaletele care trăgeau apa automat.
- Haide! - Stai, mai am una.
Când avea 15 ani, am fost la o piesă la școală, am filmarea.
- Îți amintești? - Nu.
- Mulțumesc. Hai! - Vreau să văd.
- Poți să vii oricând. - La revedere! Ce piesă?
Ignoră-l, e bătrân și amețit.
Nu știu… După ce termini misiunea cu limitele orașului,
poate comand o pizza cu pepperoni și ananas,
să ascult povești jenante despre Miller Adams.
Ananas pe pizza?
N-ai ce căuta aici.
Acum poți să-ți suni iubita.
Ne vedem la școală.
Miller Adams te urmărește.
- Jenny… - Ai răbdare, o să iasă bine.
Bună, Clare Ursuleț! Ce faci? Te-a sunat mama ta. Unde ești?
Scuze, s-au lungit repetițiile. Trebuie s-o iau pe Lexie.
- Sunt pe difuzor? - Nu, sigur că nu.
Ghici cine a petrecut jumătate de oră cu cel mai tare tip din școală!
Doamne! Serios?
L-am ajutat să mute indicatorul orașului, nu întreba!
Apoi l-am dus acasă, am stat în camera lui.
- Și mă urmărește pe rețele. - Camera lui!
- Ce tare! - Da.
Să-l urmăresc și eu?
I-a spus iubitei lui că-l duce „un tip” acasă,
e clar că e o relație dubioasă.
- Are iubită? - Da. A absolvit anul trecut.
- Nu face asta. Lasă-l în pace! E luat. - Da, bine.
- Nu-i spune mamei! Știi cum face. - Normal că nu-i spun, stai liniștită.
- Pe curând! - Pa!
- Uneori mă sperie cât de bine minți. - Păi… bau!
- Vrei? - Termină! Nu!
Lexie, îmi dai niște chipsuri?
- Da. - Mulțumesc.
Ce-i asta?
- Lexie, lasă telefonul! - E prietenul meu de pe Tinder, dle Grant.
- Nu trebuie să ai 18 an pentru aplicație? - Dar am 18 ani…
pe Tinder.
Mâine o iei de la capăt?
- Ești încântată? - Da, și încă cum.
- Ce e mâine? - Se întoarce la muncă.
Se termină concediul de maternitate.
Mi-am dat seama că nu sunt făcută să fiu casnică.
Am înțeles asta.
Mulțumesc că ai grijă de Elijah. Săptămâna viitoare e la creșă.
Fii serios! Abia aștept. E băiatul meu preferat.
Fix așa arăta și Clara la vârsta lui. Fix așa! Nu ți se pare?
Da? Ești frumușel?
Eu cred că seamănă cu tatăl lui superb. Nu-i așa?
- Vrei tort? - Da, sigur. Aș mânca niște tort.
Îl aduc eu.
Doamne! Miller Adams te urmărește?
L-am dus cu mașina azi.
Am înțeles. Ai fost singură cu el în mașină, dar nu mi-ai spus.
- Putem vorbi mai târziu? - Te rog!
De ce-mi sună cunoscut numele? Miller Adams. Stai…
E băiatul lui Hank?
- Ți-l amintești pe Hank. - Nu.
- Eu mi-l amintesc. - Mai sunt oameni pe nume Hank?
- Vindea droguri și a făcut pușcărie. - Știu cine era clientul lui principal.
Stai puțin! Fiul lui Hank e cel mai tare tip din școală?
Și ați fost singuri azi?
Miller e elevul meu. Chiar e un băiat de treabă.
Fără supărare, dar tu-l vezi 45 de minute pe zi,
când se poartă exemplar.
Nu știi ce fel de puști e.
Nu ieși cu cineva al cărui tată e infractor.
- Doar l-am dus cu mașina! - Calmați-vă! Nimeni nu iese cu nimeni.
Clara îl lasă în pace fiindcă băiatul are iubită.
Nu știu. Mama spunea mereu
că o fi portarul în poartă, nu înseamnă că nu poți să înscrii.
Poftim?
- Mama ta spune mereu asta? - Da.
Mulțumesc. Lasă-le acolo!
Ce e?
Doamne, spune-o odată! Nu poți să mă privești așa și să nu spui nimic.
- Prezența mea aici te deranjează. - Jonah…
Vreau să fie în regulă între noi.
- Vrei să discutăm acum? - Da, spune-mi!
Bine. Ai absolvit, ai părăsit-o pe Jenny și ai dispărut.
Ai plecat fără nicio explicație.
Unde te duci, când o să mai avem vești de la tine, nimic.
Ai idee de câte ori te-am sunat? N-ai răspuns niciodată!
- Credeam că suntem prieteni. - Suntem.
Nu. Mi-ai lăsat sora gravidă, te-ai întors în oraș,
ai pretenția să nu mă deranjeze, dar nu e așa ușor. Bine?
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Jenny e fericită și ești un tată bun.
Asta e tot ce contează.
Să nu uit! La mulți ani!
Nu poți fi supărată pe mine pe vecie.
- Pa! - La mulți ani!
Pa, Jenny, Jonah! Te clatini.
- N-o lăsa să conducă. - Nici gând.
- Descui mașina. Ne vedem dimineață. - Mă descurc. Mersi. La mulți ani!
Mulți ani trăiască
Cred că mi-am sabotat propria aniversare.
Poftim? De ce?
Chestia cu Hank m-a deranjat și am fost prea aspri cu ea. Am fost?
- Nu! Trebuie s-o oprim din start. - Bine.
- Bine? - Da.
La mulți ani!
- Mulțumesc. - Spăl eu vasele.
Deja le-am spălat.
- Mamă! - Da?
E timpul.
Doamne… Sigur că da.
Să obțin rol în piesa din a XII-a
Am reușit. Bravo mie!
- E important. Felicitări! - Mulțumesc mult.
- Cu pepene sunt cele mai bune. - Singura aromă care merită să faci carii.
- Sunt mândră de câte am bifat. - Te cred.
„Ia-ți un telefon, orice telefon.”
Pe aia o regret.
Intră la facultatea de actorie de la UNCSA!
- Asta nu-ți place. - N-am zis nimic.
- Nici nu era nevoie. - Doar că… lumea e dură.
Lumea aia e și mai dură. Șansele sunt minuscule.
- Ar fi inteligent… - Să studiez ceva mai…
realist.
Ca plan de rezervă.
Când erai de vârsta mea nu aveai
nicio pasiune?
După ce am crescut-o pe mătușa Jenny, am rămas gravidă cu tine
și te-am crescut pe tine.
- N-am avut timp pentru pasiunile mele. - Asta e trist.
- Nu știu. - Cred…
că obiectivul tău pe anul ăsta ar trebui să fie…
„Găsește-ți
pasiunea!”
Am o întrebare pentru tine.
Când te gândești la mine, ce cuvânt îți vine în minte?
Nu ceva de genul „mamă” sau „soție”, ci ceva descriptiv.
- Acum? „Extraprotectoare.” - Extraprotectoare?
- N-am zis că ești crudă. - Sunt fix cât de protectoare ar trebui.
Bine, aleg altul.
- „Previzibilă.” - Previzibilă?
- Nu într-un sens negativ. - Prefer „extraprotectoare”.
- Adică… de încredere. - Mi se stinge sufletul.
Îmi iubesc mama previzibilă și extraprotectoare.
Bine. Alta nu ai.
- Am teme. - Bine.
- Te iubesc. - Și eu.
- La mulți ani! - Mulțumesc.
Iau asta.
- Noapte bună! - Noapte bună!
N-ai gătit ouă și bacon?
Iartă-mă, ai prevăzut că îți fac micul-dejun azi?
- Ți-e foame. - Da.
Cioc-cioc!
- Bine prins! - Bună!
Bărbatul cu care-mi petrec ziua!
Ți-am notat programul lui de mâncare și de somn.
Are o…
Jenny, știi că am mai crescut un om, nu?
- Doi, cu tot cu tine. - Touché.
Mulțumesc, scumpo.
- Cu plăcere. - Nu ajung la cină diseară.
- Am ședință. - Bine.
Clara, mașina ta o blochează pe a mea.
Bună! Mă auzi, Clara?
- Mașina? - Da.
- Pa! - Pa!
- Vă iubesc. - Și eu.
Bine…
- Poftim! - Da.
Ce-ar fi să chiulim de la muncă și de la școală și să mergem la film?
Aș vrea eu. Altădată?
- Penibil! - Hei…
te simți bine?
Da… dramele de la școală.
Vino încoace! Sunt aici, dacă ai nevoie de mine.
- Bine? Te iubesc. - Și eu.
- Ne vedem diseară. - Bine.
- Ce e? - Miller nu mă mai urmărește.
De ce? V-ați certat?
Nu, nici n-am vorbit de când l-am lăsat acasă.
Clara, mă blochezi.
Îmi caut cheile.
De ce mă urmărește, dacă după câteva ore renunță?
Rețelele sociale sunt derutante. Nu știu.
Ca și băieții.
- Te iubesc, Clare Ursuleț. - Și eu.
- Pa! - Distracție plăcută!
Prima zi de muncă!
- Bună, panaramă! - Bună!
- Mulțumesc. - Milady…
Am un cadou.
- Nu trebuia. - Știu.
Rahat! Miller și Shelby s-au despărțit aseară.
- Cine ți-a zis? - Emily.
A sunat-o Shelby plângând. Se pare că s-au certat fiindcă Miller…
Nu, Shelby credea că Miller o înșală cu tine.
- Pe bune? - Da. Doamne!
- Doar l-am dus acasă. - Sigur…
- Există tot felul de favoruri, Clara. - Încetează!
Bună, unchiule prof!
- Bună dimineața! - Bună!
Dle Sullivan, m-ați chemat?
Da. M-am gândit că te interesează asta.
CONCURS ȘCOLAR DE FILM
Școlile de film ar aprecia așa ceva.
Sunt mulți elevi talentați la clubul de actorie, care te-ar putea ajuta.
Nu, mulțumesc. Nu cred că școala de film e de mine.
Nu se știe niciodată. Păstreaz-o!
Da.
Ești ocupată?
Mă duc la masă. Ce e?
Miller și iubita lui s-au despărțit.
Super!
Sigur încearcă să se împace cu ea. Așa că…
Nu vrei să fii fata cu care înșală, crede-mă.
Ai fost cândva în situația asta?
Trebuie să-mi povestești.
Eu îți spun tot.
Alo!
Atenție!
Ce… Doamne!
Cine a aruncat-o?
Îți ies dinții, amice?
Da? Cred că doare rău.
Îmi sună telefonul.
Alo!
Da, eu sunt.
Poftim?
Nu vă supărați… Bună ziua, sunt Morgan Grant.
Soțul meu, Chris Grant, lucrează aici. Mi-au spus că a avut un accident.
Luați loc, îl chem pe doctor.
- E teafăr? Pot vorbi cu el? - Chem pe cineva care să vă ajute.
Puteți s-o chemați pe sora mea?
Lucrează la Maternitate. O cheamă Jenny Davidson.
Morgan!
- E teafăr Chris? - Bună!
- Chris? Poftim? - O tot sun pe Jenny, dar nu răspunde.
- De ce o suni pe Jenny? - Cum adică? Chris a avut un accident.
Mie mi-au spus că Jenny a avut un accident.
Ne ajută cineva?
- Asta fac. - Vă rog!
Îmi pare foarte rău.
Da. Bine. Mulțumesc, dle polițist.
Era mașina lui Jenny. Chris conducea.
Șeful ei a spus că mâine trebuia să vină la muncă.
Încă era în concediu de maternitate.
- Doamne! Aveau o aventură? - Termină!
- Ce altceva putea fi? - Nu!
Organizez două înmormântări.
„Am fost îngropați cu El prin botez întru moarte.
Așa cum Cristos s-a ridicat din morți întru slava Tatălui,
și noi putem păși într-o nouă viață.”
Noua viață despre care se vorbește în Romani le-o doresc…
- Vreau să ies la aer. - …celor care jelesc azi.
Mătușa Jenny
e doar vina mea.
Netrimis!
L-am cunoscut pe Chris în liceu.
Toți voiau să-i fie prieteni.
Magnetismul lui era…
evident.
Bună!
N-am mai rezistat.
Este…
insuportabil.
Parcă a separat înmormântările ca să ne tortureze pe toți.
Vreau să plec.
Să plecăm!
Vreau să fumez iarbă.
Te cred.
N-am mai încercat și… Vreau să uit de toate.
Ai?
Nu. Nu fumez.
Dar pot să fac rost.
Sigur… Nu fumezi, dar ai un dealer?
Nu e dealer, e prietena mea care fumează.
Mulțumesc.
Mama - Unde ești? Înmormântarea s-a sfârșit.
Bine.
Iarba dv., doamnă.
Mi-o aprinzi tu?
- Da. - N-am mai fumat nici țigări.
Bine. O să trăiești mai mult. Ești gata?
- Te simți bine? - Doamne!
Da.
Nu te uita la mine!
E oribil.
Da.
- Condoleanțe. - Mulțumesc pentru prezență.
- Bună! - Bună!
- Îmi pare foarte rău. - Unde e Clara?
- Credeam că e cu tine. - Nu.
- Îmi pare rău, nu… - Nu-i nimic.
CLARA ACUM LA 10 KM
Nu simt nimic.
Ești praf!
- Termină! - Glumesc. Gata?
Mă sperii.
Ți-am văzut pozele pe Instagram. Înainte să-mi dai unfollow.
- Ești foarte talentat. - Mulțumesc. Apreciez asta.
Acum, că ești singur, poți…
să mă urmărești iar.
Eu și Shelby ne-am împăcat.
Crezi că te plac? De asta mă ții la curent cu relația ta?
Ți-a spus cineva că ești cam brutală?
- Nu la modul negativ… - Nu schimba subiectul!
Dacă te-ai împăcat cu iubita ta, ce cauți aici?
A trebuit să vin să văd ce faci.
Clara Grant!
Doamne! Rahat!
Mama știe mereu unde suntem.
Clara Wilma Grant!
- „Wilma”? Nu e de bine. - Nu, înseamnă că sunt pedepsită.
Treci în mașină! Te-am sunat!
O clipă.
- Prefă-te că n-ai văzut. - E mai bine așa?
- Da! - Treci în mașină!
Baftă!
Nu te mai holba la el.
Ai idee cât de îngrijorată am fost?
De ce mai plătim telefonul, dacă nu răspunzi?
Scuze!
Minunat! Mulțumesc pentru scuze, acum totul e în regulă. Era cine cred eu?
Uită-te la mine! Acum!
Ce e?
- Ai fumat iarbă cu el? - Poftim? Nu.
Și îl cheamă Miller. Vorbeam doar.
Ai lipsit de la înmormântarea tatălui tău ca să te amețești?
- Am stat până aproape de final. - Era înmormântarea tatălui tău.
Și ar fi trebuit să fie o înmormântare pentru amândoi!
Cât sunt pedepsită?
Pe vecie.
- Bună! - Bună!
Intră!
Bine.
Te-am sunat. Voiam să mă asigur că ești bine.
Drăguț din partea ta!
Mă simt foarte bine.
- Unde-i Elijah? - La mama.
Dormi pe canapea?
Da.
- Și beau vin. Vrei și tu? - Nu, mulțumesc.
Trebuie să discutăm.
Nu-i nevoie.
- Nu vrei să știi de ce au mințit? - Nu.
De ce erau împreună? De ce conducea Chris mașina ei?
Jonah…
Să nu te audă Clara.
Și unde e mașina lui Chris?
Acum vrei să bei?
Mulțumesc că mi-ai spus unde ești. Mă duc la Lexie. Distracție plăcută!
Doamne! Uite-i mașina.
Stai aici, mă duc eu.
- Popcornul mai e cald? - Clara?
- Eram sigur că ești pedepsită. - Sunt, dar am fugit.
Mai sunt 30 de minute din film în sala patru.
- Ce rulează? - Noul Misiune: Imposibilă.
Tom Cruise salvează lumea… alergând repede.
Super! Perfect, iau un bilet.
Rudele intră gratis. Dacă întreabă cineva, ești sora mea.
Da…
Mai bine plătesc decât să mă dau sora ta.
Ai…
Sala 4.
Mulțumesc.
Nu începe!
Mă aducea aici.
- Când plecam de acasă. - Îmi pare rău.
N-au predat camera. Și-au lăsat toate lucrurile.
Eu i-am dat asta lui Jenny de Crăciun.
Morgan, stai!
Unde te duci? Morgan!
- Ce jigodie! - Rahat!
Rahat! Morgan!
Am făcut totul pentru ei!
- Nu știam că e un film lacrimogen. - Da…
tatălui meu adora filmele.
Veneam aici deseori.
De asta plângeam.
Știi… La Refuge Coffee rulează filme de groază vechi, o dată pe lună.
Dacă vrei…
Ar trebui să plec.
Iartă-mă, am spus ceva greșit?
Nu, dar… e aiurea să zâmbesc acum.
- Ne vedem la școală. - Da.
Mulțumesc.
- Cum de ești atât de calm? - Nu sunt, crede-mă, dar…
Nu știu… pe tine te-au rănit mai rău.
Clara nu trebuie să afle.
A îndurat destule. Promite-mi!
Îi venera.
Asta ar distruge-o.
Bine.
Fir-ar să fie!
- Ce naiba? - La dracu'!
- Mamă? Doamne! Te simți bine? - Ce parte din „pedepsită” n-ai înțeles?
Iartă-mă! Ai plecat și nu voiam să fiu singură.
- Hai! - Ce se întâmplă? E mașina tatei?
Sunt obosită, Clara. Nu vreau să discut despre asta.
Cine ar face așa ceva? Ai chemat poliția? E distrusă.
Ești pedepsită, du-te în camera ta!
- N-am voie în bucătărie? - Da!
CLARA 3 ANI 20.04.2010
CHRIS 2 ANI 05.01.1991
ȘCOALA DE TEATRU UNCSA
Ai ajuns cu bine acasă? Voiam să mă asigur.
Mulțumesc că m-ai înveselit. Ești cel mai bun frate pe care nu-l am.
Doamne!
- Ce se întâmplă? E miezul nopții. - Nu mă descurc.
- A pățit ceva? - El e bine, eu nu sunt.
- Ce se întâmplă? - Poftim?
Bună!
- Poți să-l ții un pic? Vorbesc cu Jonah. - Da.
- Bună, aiuritule! - Ia asta! Jonah!
Ce naiba te-a apucat?
- Când a zâmbit… - Ce s-a întâmplat?
Are zâmbetul lui Chris.
E totul în regulă?
Da, scumpo. Jonah nu se simte bine. Îi dai tu de mâncare lui Elijah?
Cred că-i e foame. Vezi dacă e un biberon în geantă.
- Sigur. - Mulțumesc.
- Ce plan ai? - Nu știu. Vreau să-mi limpezesc mintea.
- Bine. Când te întorci? - Nu știu.
Înțeleg. Deci pleci iar.
Mă lași cu fiul tău pe cap și te mai întorci cine știe când?
Nu e fiul meu.
Nu mă judeca.
Bună, scumpo!
Bine.
Nu te-ai schimbat de câteva zile.
- Nu te mai ridici de pe canapea. - Scuze!
Bei, lucru pe care nu l-ai mai făcut. Și ai grijă de copilul altcuiva?
Apropo, poți să mai iei lapte praf de la magazin?
Am luat de toate, mai puțin lapte praf. S-a terminat.
Nu, trimite-l pe Jonah! E răspunderea lui.
- Clara, lumea lui a fost dată peste cap. - Și lumea noastră a fost dată peste cap.
Eu nu pot să mă duc. Te duci? Te iubesc.
Din cel cu etichetă verde.
Jonah, au trecut două zile!
Știu că ești acolo! Se aude televizorul.
Bine!
Doamne!
Dacă ar vedea asta comisia școlară, ai rămâne fără slujbă. Nu că ți-ar păsa.
- Ce faci? - Curat.
Nu, ce faci? De ce are mama grijă de copilul tău?
N-ai cum să înțelegi.
Îmi place când adulții infantili spun asta copiilor ca și adulții.
Inteligent!
Arunci lucrurile lui Jenny?
N-a apucat să despacheteze. Știi cum era.
- Nu-ți faci deloc griji pentru Elijah? - Sigur că îmi fac, dar…
- Am o stare proastă. - Ca și mama.
Și-a pierdut soțul și sora.
Eu mi-am pierdut cel mai bun prieten și pe mama fiului meu.
Eu mi-am pierdut tatăl și mătușa.
Mulțumesc. Am stabilit că suntem toți complet distruși.
Știi ce? Elijah s-a întors pe burtă aseară.
- Da? - Nu, dar o s-o facă în curând.
Și o să ratezi asta.
O să ratezi toate amintirile astea pe care nu le poți recupera.
Așa că…
du-te și ia-ți fiul!
Mă auzi? Du-te și ia-ți fiul!
Da.
Îți fac eu curat în casă pentru 50 de dolari.
- Bine. - Și…
la întoarcere, ia lapte praf.
- Cu eticheta verde. - Am înțeles. Mulțumesc, Clara.
Ți-e foame? La fix! Îi e foame și vrea să mănânce.
Pot să…
A venit tati.
Nu te mai părăsesc niciodată. Ce mult te iubesc!
Știu. Și eu sunt supărat pe mine.
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Bună! Te-am trimis în apropiere să iei lapte praf. Unde ai fost?
- Unde-i Elijah? - L-a luat Jonah.
Poftim? Ce nebunie! Se pare că n-avem nevoie de lapte praf.
O altă nebunie e că nu mi-ai spus unde ai fost.
Doamne! Sunt aici. Ce importanță mai are?
- Ai fost cu Miller, nu? - Doamne… Așa faci mereu.
Vrei să-mi controlezi viața fiindcă tu n-ai.
- Pot să plec? - Nu.
Nu mi-ai spus unde ai fost.
Am făcut curat la Jonah acasă.
- Vezi să nu. - Ți-am rezolvat problemele.
De ce crezi mereu ce-i mai rău despre mine?
Unde ești?
La Refuge.
Vin acum.
- Mă pândeai? - Nu-i vina mea că nu te uiți în jur.
Uite ce e!
Nu vreau să fiu planul tău de rezervă când nu te înțelegi cu iubita.
N-am iubită. M-am despărțit de ea.
De tot. Mergem la plimbare?
- Zâmbește și poartă-te firesc! - De ce mă păcălești mereu să fac asta?
Câte facem de dragul…
Pizzei.
- O să-ți înghită toată mâna. - Știu.
Ce face?
Are cancer.
- Îmi pare rău, Miller. - Da.
E practic singurul meu părinte.
Mama a murit când eram mic, iar tata…
În fine.
Mi-e greu să mă gândesc la facultate. Nu știu cine o să aibă grijă de el.
Cred că tu. Când ne întoarcem acasă în weekenduri.
E un drum de două ore.
Dar nu știu dacă o să intru, așa că…
Putem afla într-un singur mod.
Ar fi trebuit să renunț la ușa aia demult.
De ce n-ai făcut-o?
E casa copilăriei lui Chris. „Nu schimba nimic!”
Dar… iată-ne după 17 ani.
Îmi amintesc că în școală desenai camere și case pe marginea paginilor.
- Erai foarte talentată. - Mă spionai?
Stăteam în spatele tău. Orele erau plictisitoare, tu nu erai.
- Cred că mă confunzi cu altcineva. - Crede-mă, nu mă gândeam la altcineva.
Clara întârzie.
Ce târziu e!
Înainte să pleci, să-ți spun ceva.
Când ai spus că ești planul meu de rezervă, mi-a venit să râd, pentru că…
mai curând Shelby era planul meu de rezervă.
Cum adică?
M-am despărțit de ea pentru că seara, la culcare,
nu mă gândeam la ea.
Nici când mă trezeam nu mă gândeam la ea, Clara.
Mă gândeam la tine.
Și uram ce simțeam.
Simțeam că o înșel. Nu sunt genul ăla de băiat.
Și tu îmi placi de multă vreme.
Văd că tu mă pândeai.
Nu așa mă așteptam să fie primul sărut.
Cum?
Drăguț.
Dar cum te așteptai să fie?
Așa.
Bună, sunt Clara. Lăsați un mesaj.
Nimic. Îmi ignoră apelurile.
- Ar trebui să mă duc să-l iau pe Elijah. - Ce face?
Bine.
- Mama mi-a fost de mare ajutor. - Ea…
- Ea știe? - Nu i-am spus.
Știu că nu crezi că e o idee bună să-i spunem Clarei, dar…
dacă ea și Elijah sunt frați vitregi…
- Doamne! Numai când aud asta… - Când o să crească, o să vrea să știe.
- Cred că și ea ar vrea. - Da, poate. Nu știu.
În perioada asta nu știu ce vrea.
Probabil că nici ea nu știe.
Știi cum e la vârsta aia. Totul părea foarte intens și complicat.
Nu-mi mai amintesc cum era.
Știi ce mă ajută? Muzica de atunci.
Auzi o melodie și te termină. Te întorci în timp.
Bine…
să încercăm!
- Ce melodie e asta? - Chiar nu-ți amintești?
Hei!
Ai grijă!
Dacă îmi strici desenele și nu intru unde vreau, te dau în judecată.
E weekend, hai să înoți!
Haide!
Te stropesc, dacă nu intri.
- Ba nu. - Încep.
Nu!
Bine.
- Nu e rău. - E perfect.
- Ești mulțumit? - Cu siguranță.
Mă tem că am greșit.
Uite ce am găsit în garaj!
Ce faci?
- Exact. - Începe petrecerea!
Bună! Îmi pare rău. Știu că am întârziat și sunt pedepsită.
Aveam telefonul închis și eram cu mintea în altă parte. Îmi pare rău.
- Bună! - Bună!
Da.
Ești pedepsită rău de tot.
Du-te în camera ta!
Asta e tot?
Nu, e în regulă. Bine.
Jur că nu știu ce-i cu mama în ultima vreme.
Ai răbdare. Are multe pe cap.
Hei! Mi-ai găsit un iubit?
- Da. Îl știi pe Efren? - Tocilarul de la Clubul audio-video?
Efren!
Vino încoace!
- E foarte de treabă. - Nu-l chema încoace!
O să-ți placă. Ce faci?
- Bună, Efren! - Bună, Clara!
- Salut! - Salut!
O știi pe Lexie?
Nu prea. Nu. Fără supărare. Doar că…
mereu pari înfricoșătoare.
- Așa și sunt. - Da…
- Ai tatuaje? - În niciun caz! Poftim?
De ce? Ar trebui să am? Nu trebuie să ai 18 ani ca să-ți faci?
Nu vreau să fac asta, așa că…
- Bună! - Ceva nu e în regulă.
E fierbinte și are un comportament ciudat.
Hai să vedem! Micuțule!
Da, se pare că e bolnav. Pune-i mâna la ceafă!
- Da. Amice… - Da.
Avem noi grijă de tine. Vino!
Paracetamolul ajută de fiecare dată.
Serios. Dar primele dăți sunt cele mai rele.
Prima cădere, prima febră, primul dinte.
E o răceală.
- Cum o să mă descurc? - O s-o faci.
- Bună! A pățit ceva Elijah? - E doar răcit.
- Sunt începător. Mă ajută mama ta. - Unde te duci?
La film cu Lexie.
Ciudat! Nu știam că Miller și-a schimbat numele în Lexie.
Nu are iubită?
- S-au despărțit. - Bine.
Și după 30 de secunde e cu tine.
- Mamă! - Ziceam și eu.
Nu e genul de tip pentru care să-ți irosești viața, Clara.
Îmi irosesc viața? Mamă, mă duc la film.
Nu te uita la mine, eu țin cu Miller.
- Îmi pare rău. - Te pun la treabă pentru asta.
- Mi se pare corect. - Îl punem pe tata la treabă?
Gata.
Cred că putem să le dăm jos fără să le demontăm pe fiecare.
Trebuie să le golesc. Sunt încântată!
Morgan.
E scrisul lui Jenny. Chiar sub nasul nostru?
N-am nevoie să le citesc.
- Haide! Nu ești nici măcar un pic curios? - E în trecut.
Trebuie să fie plăcut.
Nu tu stai în casa lui. În casa părinților lui.
Sunt înconjurată de lucrurile lui. Sunt peste tot!
Tabloul ăla oribil!
Jenny m-a dus la magazinul de unde l-am luat de ziua lui Chris,
iar eu am spus: „Chris? Un tablou de ziua lui? De ce facem asta?”
Iar ea a zis: „Îl cunosc mai bine decât tine.”
Credeam că glumește.
Nu glumea.
Bine. Am o idee.
Doamne, îl urăsc.
- Sunt încântată. O fac. - Haide!
- O să fie mizerie. Dar nu ne pasă. - Da!
- Uite ce urât e! - Bine.
Tabloul ăsta!
- Sari un pic. - Doamne!
Nu-l târî. Așa.
Unde mergem?
- Răbdare, învățăcelule. - Bine.
Ce-i cu astea?
Te cuceresc cu talentul la făcut popcorn.
Serios?
Combinația perfectă de unt și sare.
- Unde-i toată lumea? - Curăță podelele.
Dar se usucă în 48 de ore, așa că suntem singuri în sală.
- Ce vedem? - E surpriză.
Scuză-mă!
- Ești gata, Efren? - Imediat. Bună, Clara!
- Bună, Efren! - Mulțumesc.
Nu pot să cred câtă mizerie am făcut.
E o nebunie.
Am dat și pe tavan.
- E peste tot. - Stai! Uită-te la mine!
Te-am nimerit.
- Ce e? Doamne! - Ce crezi că e?
Cum? Ce demență!
- Mă bucur să te aud râzând. - Și eu, pe tine, dle Seriozitate.
- Ce? - Haide, Jonah!
În școală erai mereu serios.
Erai și misterios. Cu ochelarii… Pe bune.
Dar țineam morțiș să descopăr totul la tine.
Cum ar fi?
Nu știu… Ura nebunească față de Jolly Ranchers cu pepene.
Ciudatule! Sunt cele mai bune.
Nu le uram. De fapt, îmi plac.
Dar le păstram pentru tine fiindcă știam că sunt preferatele tale.
- Mă duc să văd ce face Elijah. - Morgan.
Jonah.
- Suntem într-o perioadă grea… - Nu face asta!
Suntem foarte vulnerabili și furioși.
Nu e asta. Te vreau de când te-am cunoscut.
Marele meu regret e că nu ți-am spus ce simt înainte să fii cu Chris.
Trebuia să lupt mai mult. Cred că și tu simțeai același lucru.
Da, dar… nu contează.
Nu contează ce am simțit sau ce simt.
Asta e viața mea acum. Clara e lumea mea și gata.
- Nu e vorba despre Clara. - Totul e despre Clara.
- De asta o ferești de adevăr? - Da.
De fapt…
ia astea cu tine.
Nu vreau să le găsească.
O să afli și tu, dar acum nu știi cum e
să pui pe altcineva mai presus de tine.
Eu fac asta de 17 ani.
Știu cum e. Bine? De asta am plecat atunci.
Fiindcă îi respectam. Și pe tine.
Plecarea a fost cel mai greu lucru din câte am făcut.
Am plecat fiindcă te iubeam.
Încă te iubesc.
Și Jenny?
Ai iubit-o sau…
Da. Voiam să fiu corect cu ea.
Dar ea n-a fost cu mine. Și nici cel mai bun prieten al meu.
Însă n-o să las trădarea lor să-mi dicteze restul vieții.
N-ar trebui s-o faci nici tu.
Ca să știi…
sunt virgină.
Știu un leac pentru asta.
Nu, mă bucur că mi-ai spus. Ca să știi, nu mă grăbesc.
Mă simt foarte bine și fără să fac sex cu tine.
Bine.
Bine. Pentru că mă gândesc
că ar trebui să așteptăm până în seara balului.
Siropos? Sigur, dar ce zici?
N-ar trebui să te invit mai întâi?
Da, sigur, dar fără invitații penibile.
Da, urăsc chestiile alea.
Mută-te în casă nouă
Fă casa asta să fie a ta
Gata.
Se spală?
- Filmezi? - Da, tot.
Nu face asta!
Doamne, ce drăgălaș e!
STATUT ADMITERE UNCSA CLARA GRANT: ÎN AȘTEPTARE
Vreau să mă car de aici!
Bună! Nu-mi place cum ne-am despărțit…
Nu, trebuie să vezi partea asta.
Asta e… E prea mult.
Doamne!
- Pe ce jucăm? - Pe țigări.
- Nu fumez. Pe bani? - Nu am.
- Să jucăm pe aer. - Nu mai încerca faza cu aerul, bunicule.
Putem vorbi?
Am greșit cu ceva?
Nu, dimpotrivă.
Scuze!
Nu-ți cere scuze.
Dar… trebuie să mă duc la muncă.
Groaznic. Trebuie să plec acasă.
- Tot nasol e? - Da, mama renovează toate camerele.
A donat patul lor. Și toate hainele tatei.
Parcă…
ar vrea să pară că nici n-a existat.
Și o să fie prima mea aniversare fără el.
Când?
Mâine.
- Ce? Nu e mare lucru. - Ba da, pentru mine.
La mulți ani!
- Bună! - Bună!
Morgan…
n-am vrut ca ce am spus să te facă…
Doamne! Nu pot să cred că am făcut asta.
Nu știam că o să fac asta. Îmi pregătisem un discurs.
Iar acum…
Doamne!
Clara? Deschide ușa, ca să vorbim.
- Pleacă! Ești dezgustătoare! - Clara, deschide, te rog!
Haide!
Te rog, deschide ușa ca să vorbim.
Clara?
Jonah, pleacă!
Vino la mine după muncă.
La tine acasă?
Da. Prima fereastră din stânga ușii de la intrare.
Adu un prezervativ.
Ești sigură?
Ce faci, Clara?
- Și mama ta? - Doarme.
Ești foarte frumoasă.
Dar nu mă așteptam să se întâmple așa de repede.
- Am spus că așteptăm balul. - La miezul nopții e ziua mea.
Și nu mai vreau să mai aștept.
Ești sigură?
Da.
Trebuie să… Nu pot.
Clara…
te iubesc.
Și eu te iubesc.
Te simți bine?
Da.
Ești bine? De ce plângi?
- Am făcut ceva greșit? - Nu.
- E în regulă, nu e vina ta. - Vorbește cu mine! Ce e?
Îmi pare rău.
Doar că…
Doamne…
mama și Jonah…
i-am văzut sărutându-se.
Tata și mătușa Jenny au murit, iar ei se sărută?
Nu știu de când sunt împreună, nu știu ce se petrece,
sunt derutată și furioasă.
- Sunt extrem de furioasă. - De asta m-ai chemat?
- Fiindcă ești supărată pe mama ta? - Miller, nu…
Nu… Stai!
Unde te duci?
Nu erai pregătită. Am spus că o facem la bal, dar ai vrut să te răzbuni pe ei.
Promit că…
- Îmi pare rău, n-a fost ceva personal. - Exact.
Lucrul care trebuia să fie cel mai personal n-a fost.
Îmi pare rău, bine? Te rog, rămâi!
Rămân până adormi.
Îmi pare rău.
Clara!
Doamne! Ce naiba, Clara? Ce se întâmplă?
- Trebuie să pleci imediat! - Da.
- Pe ușă, ca un om normal. Ce naiba? - Da…
- Ne vedem la școală. - Bine.
- Ba nu vă vedeți la școală. - Ba da. Nu mă lași să merg la școală?
Da, nu te las să mergi la școală.
Ai 16 ani, pot să te pedepsesc cum am eu chef.
De fapt, am 17. Dar erai prea ocupată cu Jonah ca să-ți amintești că e ziua mea.
Nu, mi-am amintit. Cum să uit?
- Luăm cina aniversară aici, diseară. - Nu vreau.
O să fii aici, indiferent dacă mă urăști sau nu!
Bună!
Bună! Ești bine?
Nu știu. E bine între noi?
Stai liniștită! E ziua ta.
- Doamne! Nesimțitule! - Tot nu ești atentă în jur?
Fugi de aici!
- Când ai avut timp? - Chiar înainte de ore.
Nu știam ce voiai, așa că…
COMEDIE - TRAGEDIE
E perfect.
Îmi place.
- Cina aniversară. Diseară, la mine. - Pare o idee foarte proastă.
E ziua mea, invit pe cine vreau.
Te rog!
Miller, poți să ne lași un pic?
Da…
Ne vedem diseară, Clara.
N-am ce vorbi cu tine.
Parcă nici nu v-ar fi păsat de ei.
Clara, e complicat.
- Să ghicesc! N-aș înțelege? - Nu, doar că…
Nu pot să-ți spun eu. Trebuie să vorbești cu mama ta.
- Nu vreau să mai discut cu ea niciodată. - Știu că ești nervoasă.
Dar n-ar vrea să-ți facă rău, știi bine.
- Întârzii la oră. - E ora mea și amândoi am întârziat.
Clara!
- Bună! Nu știu dacă am fost prezentați. - Ba da. Ești Miller Adams.
Tu mi-ai răpit fiica de la înmormântarea tatălui ei ca s-o droghezi,
iar aseară ai intrat pe geam la ea în cameră ca să faci sex cu ea.
Nu erai tu?
Tu erai.
Cred că o să…
E ziua mea. Invit pe cine vreau.
- Văd că și tu ai făcut la fel. - Nu, am venit doar să aduc ăsta.
- Nu rămân. - Nu! Rămâi cu noi.
Da, rămâi.
O să fie distractiv!
Nu.
Stânjenitor!
E delicios, dnă Grant. Mulțumesc.
Mulțumesc, Miller.
Mulțumesc, dle Sullivan, pentru scrisoarea de recomandare.
- Apreciez gestul. - Sigur. Ți-ai terminat scurtmetrajul?
Nu, am fost ocupați să facem sex.
Am glumit.
Petrecere! Relaxați-vă!
Îmi place cum ați modificat casa, dnă Grant.
Mulțumesc, Lexie. Încetul cu încetul.
- Mama se pricepe la scule. - Clara!
Morgan!
Vreți tort?
Așa cum știți, mama face cele mai bune torturi.
Dar cred că l-ai făcut în grabă,
fiindcă de dimineață uitaseși că e ziua mea.
Nu uitasem. Dar s-a întâmplat ceva ciudat.
Când te-am văzut dormind în pat cu Miller, ceva m-a dat peste cap un pic.
- N-am dormit. - Ba da.
- Clara! Întreci măsura. Încetează! - Știu.
Apropo de întrecut măsura,
de când i-o tragi soției prietenului tău mort?
Clara…
Un toast.
Pentru mama.
Anul ăsta s-a transformat din cea mai previzibilă gospodină
în vedeta propriei emisiuni Real Housewife.
Dramă și scandal la fiecare pas.
Eu o să sar peste sezonul doi,
pentru că am intrat la actorie, la UNCSA.
Poftim?
Ura! Beau pentru mine.
Nu rezist. Mulțumesc, dnă Grant. Mulțumesc, dle Sullivan. Poftă bună!
Miller?
Clara?
Lexie, cred că ar fi cazul să pleci acasă.
Rămân peste noapte, ați uitat? Trebuie să îndurăm mizeria asta împreună.
- Miller, stai! - Aveai de gând să-mi spui că ai intrat?
Abia azi am aflat.
Felicitări! Eu sunt pe lista de așteptare.
- Rahat! Miller! - Nu.
Te folosești de mine ca să-ți enervezi mama, dar mi-a ajuns!
Ți-a ajuns? Te culci cu mine și mă părăsești?
Nu poți să dai vina pe mine. Tu ai profitat de mine aseară, nu invers.
Îmi pare rău, am greșit.
I-au jignit pe cei mai importanți oameni din viața mea,
iar eu trebuie să mă prefac că nu mă deranjează?
Când o să-ți dai seama că nu ești singura cu probleme?
Bunicul începe chimioterapia,
tu pleci la o școală tare, iar eu o să rămân blocat în pustietate.
Doamne!
Hei…
Cred că e momentul ideal să-ți dau cadoul.
Să plecăm de aici!
- Poftim? Stai! Unde mergem? - La tata și la mătușa Jenny.
Chiar au plecat?
- Mi-e dor de tine, mătușă Jenny. - Ne e tare dor de tine.
Erai cea mai bună prietenă a mea.
- A fost… - Spune!
- Știi ce vreau să zic. - Te înțeleg. Era bestială.
Torn pentru…
- Da. Bea, fată! - Da.
- Bună idee! Îi plăcea. - Și mie.
- Hai la tata! - Da, ia-o înainte!
CIMITIRUL DYLAN
Îți vine să crezi că sunt cu Efren?
Îți vine să crezi că mi-am pierdut virginitatea cu Miller?
Nu.
Stai! Acum v-ați despărțit?
Habar n-am.
Și eu m-aș despărți de mine.
Nu știu.
În parte am făcut-o ca s-o rănesc pe ea,
dar l-am rănit pe el.
Sunt un dezastru ambulant.
E numai vina mea.
Îmi pare rău, tată.
Clara?
Trebuie să vorbim.
Pa, mașină!
Nu mai beau niciodată.
E numai vina mea.
Te-ai enervat pe mama ta și te-ai îmbătat.
Li se întâmplă aproape tuturor adolescenților din lume.
Accidentul.
A fost vina mea.
Poftim?
- Capul meu! - O să doară. Rău.
Stai jos! Poftim!
Aseară ai spus ceva și voiam să mă lămuresc.
Poate că vorbea vinul, dar…
ai spus că te consideri vinovată pentru accident.
- De ce spui așa ceva? - Nu…
știu.
- E vina mea că au murit. - Poftim?
Nu știam că e la volan.
Și…
îi trimiteam multe mesaje, iar acum…
Doamne! Scumpo, nu era la volan. Tatăl tău conducea.
Nu e deloc vina ta.
Ce-mi ascunzi?
De ce erau împreună?
Nu voiam să-ți spun asta, fiindcă…
n-aș vrea să-ți schimbi părerea despre ei.
Dar tatăl tău
și mătușa Jenny…
Aveau o aventură?
- De când? - Se pare că de multă vreme.
Și n-ai putut să-mi spui?
Am încercat să-ți protejez amintirea lor,
pentru că tatăl tău a făcut greșeli foarte mari,
dar a făcut și multe lucruri bune.
E valabil și pentru mătușa Jenny. Și te-au iubit mult.
- Te-am văzut cu Jonah. - E prima oară când ne-am sărutat, jur.
Nu v-aș fi făcut așa ceva tatălui tău, mătușii Jenny și în special ție.
Dar ei ți-au făcut-o ție.
Da.
- Îți pare rău că te-ai măritat cu el? - Nu. N-aș avea cum.
M-aș întoarce și aș face totul exact la fel.
Pentru că, dacă aș schimba ceva, tu n-ai fi aici
și ești cel mai frumos lucru din viața mea, de departe.
Clara, nu-mi doresc o viață în care să nu exiști tu.
Jonah - Te simți bine? Sunt aici, dacă ai nevoie de mine.
Meriți să fii fericită.
Fără regrete, bine?
Amândouă merităm să fim fericite.
Doamne! Cât e ceasul?
Clara, întârziem la școală.
- E weekend! - E weekend!
Lexie…
Îmi pare rău. M-am înșelat în toate privințele.
Am atâtea să-ți spun!
Jenant, Clara!
Și mie îmi pare rău. Când pot să te văd?
- Cu ce pot să te ajut? - Vreau Gummy Bears.
Efren!
Avem…
Efren!
- Scuze! - Unde e?
E…
Miller, Clara vine spre tine.
Nu, aleargă. Sprintează.
Scuzați-mă!
JOLLY RANCHERS PEPENE ROȘU
Mereu îți scapă una.
Am greșit.
Trebuia să fim împreună.
Te iubesc.
Mulțumesc.
DUPĂ O LUNĂ
Mulțumesc.
- Bună, mamă! - Ai terminat?
- Da, sunt pe final. - Excelent! Vedem un film diseară?
- Vin acum. - Pe curând, Clare Ursuleț!
Cred că e mai mult decât suficient. Umplem două boluri.
- E o pungă de popcorn. - Ești sigură?
Da.
- M-am întors. - Bună!
Bună!
- Ce se întâmplă? - Surpriză, panaramă!
- Lexie! - Scuze!
Bună!
- Vino cu mine! - Unde?
Închide ochii!
- Ai grijă! - Ce se întâmplă?
- Chiar e nevoie de asta? - Da!
O să schimb mâna. Bun…
Stai! Altfel o să cazi.
Și…
- Ce-i asta? - Nimic.
Miller?
Ne-a ieșit.
Ce faci?
Fă-mi plăcerea. Ia un scaun și popcorn.
- Începe. - Începe?
Da. E bine? În regulă.
- Ne înghesuim. - Bine.
Bine.
Pentru început vreau să vă mulțumesc pentru prezență.
Așa cum știm, eram pe lista de așteptare la facultatea de film.
Și…
am intrat.
Bravo!
Să fiu al naibii. Bravo ție!
Dar o să amân școala și o să mai stau aici o vreme,
să am grijă de bunicul cât face chimioterapie.
Ce prostie!
Ți-am spus de când erai țânc că îți dau aerul meu. Drepturile asupra aerului.
Le-am cumpărat când locuiam cu bunica ta la New York.
Ce tot spui?
În orașele mari poți cumpăra drepturi asupra aerului.
Oamenii nu pot construi în fața clădirii tale sau deasupra.
Am deținut o bucățică în Union Square în valoare de…
nu știu, jumătate de milion când am verificat.
Ideea e că avem destui bani
pentru îngrijirea mea, dacă e nevoie, și pentru școala ta.
Asta e…
o veste uimitoare, o s-o discutăm mai târziu.
Scuze! Am greșit.
Seara asta îți e dedicată, Clara.
Și filmul ăsta e pentru tine. Firesc, tu ești vedeta.
Efren, pornește-l!
O POVESTE DE DRAGOSTE
Au trecut 14 ani, mamă.
ACUM DOI ANI
Sunt moartă. Ești bunică, mamă.
Nu-ți amintești?
Efren, ia camera!
Bine.
Eu am regizat partea asta.
- Taci, joacă! - Scuze!
Uită-te la nepotul meu! Cred că e îndrăgostit.
Să ne privim!
Cum o cheamă?
Nu pot să merg mai departe. Nu mi-am dat seama…
Clara.
Clara Grant.
Du-mă înapoi!
Pe deal, la mormântul meu.
Pământule, ești minunat și nimeni nu te apreciază.
Oamenii apreciază viața în timp ce o trăiesc?
Fiecare minut?
Clara…
nu vrei invitații penibile la bal,
dar mă apucasem deja înainte s-o spui.
Sper să-ți placă.
Clara… ar trebui să mergi la bal cu mine.
Ce faci?
Ești ocupată cu niște capre, dar tot ar trebui să vii la bal cu mine.
Poate fără capre.
Sunt caprele mele!
Sunt ale mele.
Clara, ar trebui să vii la bal cu mine.
Vezi să nu… Visezi, frate!
Uite care-i chestia, Clara Grant.
Tocmai ai trecut cu mașina și știu că m-ai văzut.
Am prietenă, dar…
mă gândesc doar la tine, așa că…
dacă te întorci și mă iei cu tine, o iau drept un semn,
mă despart de prietenă și-ți cer o întâlnire.
Dar, dacă nu faci asta, o să presupun că n-a fost să fie.
Te întorci.
Ce zici, Clara Grant?
Mergi la bal cu mine?
Sigur că da.
- Ura! - Uau…
Ura!
Doamne!
Trebuia să-ți fac un filmuleț.
- Nu mai pierdeam atâta timp. - Așa e.
Scuze că vă întrerup. Miller, a fost adorabil.
Mulțumesc, dnă Grant.
Pot să-ți fur un pic partenera de la bal?
Vă rog!
Doamne!
Nu te țin mult.
Voiam să-ți spun că, văzându-te pe ecran…
Clara, ești foarte talentată. Și neînfricată.
Nu vreau ca temerile mele să te oprească.
Vreau să-ți urmezi pasiunea oriunde te-ar duce.
Vreau să ignori tot și pe toată lumea. Inclusiv pe mine.
De cele mai multe ori. Sunt uimită de omul care ești.
Sunt cine sunt datorită ție.
Tu m-ai adus până aici.
Doamne! Ce drăguț din partea ta!
- Și eu sunt mândră de tine, mamă. - Mulțumesc.
- Te iubesc. - Te iubesc.
- Cobe! - Cobe!
O să te pun să-mi iei un suc, pentru că e o zi specială.
Ți-am adus partenera de bal.
- Gata? Nu? - Da.
PĂRĂSIȚI DYLAN
Roman's Pizza. Ridicați dv. sau livrăm?
Livrare.
Neapărat.
Domnule, sunt gata să iau comanda. Ce doriți?
Puneți ananas pe pizza?
INSPIRAT DE CARTEA LUI COLLEEN HOOVER
Subtitrarea: Robert Ciubotaru