Із Нескінченного Кулінарного Пекла далі проходить…
Якщо він зробив це навмисно, він і справді монстр.
Усе це було там заради моркви.
Далі проходить…
шеф Чорна Ложка Кулінарний Монстр. Вітаю.
КУЛІНАРНИЙ МОНСТР ПРОХОДИТЬ ДАЛІ
ХУ ДОК ЧЖУК ВИБУВАЄ
-Обидва чудово використали інгредієнт. -Так, ваша правда.
-Та щодо креативності… -З цієї точки зору…
-Оця трохи краща. -Лише на дрібку.
Морква з соусом юйсян вийшла добре. Дуже смачна.
Але в китайській кухні є страва — баклажан із соусом юйсян,
на яку ця була дуже схожа.
Різниця незначна.
На отаку крихту
той морквяний десерт справив на нас більше враження.
Шеф Ху готував ще задовго до мого народження.
Для мене це велика честь, я дуже його поважаю.
Я обов'язково ретельно підготуюся, щоб перемогти.
Дякую.
Я мав змогу готувати поряд зі стількома талановитими молодими шефами,
і сьогодні дістався аж цього етапу.
Спершу тут було 100 шефів,
багато з яких були моїми учнями.
Було відчуття, що це фестиваль для шеф-кухарів, чому я дуже радів.
Ми всі змагалися й билися з усіх сил заради перемоги,
і мені пощастило зустріти багато колишніх учнів та молодших шефів,
тож певним чином було дуже приємно.
Я особисто пишаюся тим, що увійшов у трійку найкращих —
це для мене честь.
Ви були неймовірним.
-Мої вітання. -Дякую.
-Чудово. -Молодець.
Дякую.
Я готую 57 років, і, схоже, не втратив вправності.
Є ще порох у порохівницях.
Пишаюся собою.
Я щасливий і тішуся, що молодший шеф-кухар вийшов уперед.
ХУ ДОК ЧЖУК
Зараз розпочнеться…
Ви проходите далі.
-Вітаю. -Що?
Ви проходите далі.
Дякую.
-Кулінарний Монстр проходить далі. -Дякую.
-Дуже смакувало. -Дякую.
Прихована Біла Ложка Чхве Кан Лок проходить далі.
У цьому раунді відбудеться двобій Чорної Ложки проти Білої Ложки.
Шеф Біла Ложка Сон Чон Вон.
Шеф Чорна Ложка Бунтівний Геній.
Битва між командами Білих і Чорних Ложок, «Усе або нічого».
О боже!
Двоосібна битва альянсів Чорних і Білих Ложок.
Двобій «Життя чи смерть».
Вони обертаються.
Вони обертаються!
Далі проходить шеф Ху Док Чжук.
Дякую.
Нескінченний Кулінарний Рай.
Нескінченне Кулінарне Пекло.
Шефом, який вибуває, стає Ім Сон Гин.
Преподобна Санчже.
Пивовар Юн.
Чжун Хо Йон.
Шеф Чорна Ложка Кулінарний Монстр. Вітаю.
-Вітаю. -Дякую.
Ви молодець.
Перепрошую, що це я.
Господи.
Отже,
визначено двох шеф-кухарів, які виходять до фінального раунду.
Чхве Кан Лок.
Кулінарний Монстр.
Я майже досяг мети.
Щоб точно ні про що не шкодувати,
віддамся на повну.
Я хотів вийти уперед будь-якою ціною. Просто мусив.
Я переможу.
Зробімо все можливе.
Сто найкращих шефів Кореї зібралися,
щоб визначити головного кулінарного чемпіона
в кулінарному двобої
«Битви кулінарних класів».
Сьогодні
двоє шеф-кухарів, які вийшли до фіналу,
зійдуться в останній кулінарній битві.
Дозвольте представити вам двох найкращих шефів, які пройшли до фінального раунду.
-О боже! -Двоє найкращих.
-Хто ж це буде? -Хто вони?
Перший фіналіст —
шеф Біла Ложка Чхве Кан Лок.
ЧХВЕ КАН ЛОК
Аж мурашки.
Справжні мурашки.
Чхве Кан Лок вдруге на цьому місці.
Красунчик!
Це неабияк вражає.
Я шеф Чхве Кан Лок.
Я завжди нервую.
Останній раунд змагання.
Це в мене вдруге в житті.
Але чи мені тут місце?
Почуваюся ніяково.
Можливо, як людина я тут не в своїй тарілці.
Але як шеф-кухар
я зроблю все, щоб приготувати страву, що гідна знаходитися на цій сцені.
Ви майже у мети.
-Майже. -Хай щастить.
Зараз маєте перемогти.
Другий фіналіст —
шеф Чорна Ложка Кулінарний Монстр.
КУЛІНАРНИЙ МОНСТР
Монстр!
-Ми вами так пишаємося. -Молодець!
Час розкрити його ім'я.
Оскільки шеф Чорна Ложка Кулінарний Монстр пройшов до фінального раунду,
зараз буде оприлюднено його справжнє ім'я.
Назвіть своє справжнє ім'я.
Боже, так круто.
Вітаю, мене звати шеф Лі Ха Сун.
КУЛІНАРНИЙ МОНСТР
ЛІ ХА СУН
Тепер можна називати за іменем.
Я не з відомих людей.
Я робив усе, що міг, щоб вижити, вперше поїхавши за кордон.
Вірю, що ті зусилля виправдалися й що завдяки їм я стою сьогодні тут.
Молодець!
Ніколи не бачила його так щиро всміхненим.
Відколи я взяв участь у цьому змаганні, я казав, що прагну перемоги.
А зараз попереду лише один раунд.
Шефе Чхве, перемога за мною.
Тут і сьогодні,
після запеклої битви кулінарних класів
визначиться
остаточний переможець, який отримає приз у 300 мільйонів вон.
Боже, 300 мільйонів вон.
Такі гроші на дорозі не валяються.
Зараз ми оприлюднимо тему фінальної битви,
у якій визначиться переможець.
Темою фінального раунду є…
«Лише одна страва для себе».
-О боже. -«Для себе».
Двоє шеф-кухарів, які дісталися фіналу,
до цього завжди готували для інших.
В останньому раунді
ви створите свою найкращу страву
лише для себе й ні для кого іншого.
Як на мене, це складна тема.
«Для себе»? Це так складно.
Ви заробляєте на життя готуванням,
а тут вам треба приготувати щось для себе?
Це нелегко.
«Страва для себе».
Це важко.
-Я ще ніколи не готував для себе. -Скажіть?
-Я про це навіть не думав. -Саме так.
На диво, люди, які готують,
не дуже вміють робити це для себе.
Тоді як я вкладаю всю свою майстерність, зусилля й час
в готування для інших,
я ніколи не уявляв, що роблю це для себе.
Що це взагалі означає?
Думаю, всі в цій сфері почувалися б однаково.
«Яку турботу й увагу я можу проявити до себе?»
Це певною мірою важке запитання,
яке їм доведеться поставити собі в цьому завданні.
Цікаво, як це судитимуть.
Щойно кожен із шефів закінчить приготування страви,
він має пройти до суддівського столика
й скуштувати страву, яку приготував, разом із суддями.
Після завершення дегустації
судді визначать остаточного переможця.
У фінальному раунді
фінальний переможець має визначитися
одностайним рішенням обох суддів.
Як жорстоко.
Оце так напруга.
Битва завершиться, коли обидва судді дійдуть одноголосного рішення.
Однак якщо судді не дійдуть одноголосного рішення,
буде проводитися повторний бій.
ПОВТОРНІ БОЇ БУДУТЬ ПРОВОДИТИСЯ ДО ОДНОСТАЙНОГО РІШЕННЯ
Наче Кулінарне Пекло для самого себе.
-Ми тут можемо всю ніч простояти. -Здуріти.
Цікаво, що вони приготують.
Я зроблю все можливе й переможу в фіналі,
щоб раз і назавжди довести свою майстерність
не тільки суддям,
а й усім присутнім тут шеф-кухарям.
-Ви зможете! -Він дуже впевнений у собі.
Я майже у мети.
Я прорвуся крізь примари й дістануся її.
Дякую.
Фінальний раунд —
битва «Лише одна страва для себе» —
оголошується розпочатим.
ФІНАЛ ПОЧАТОК ГОТУВАННЯ
-Щасти! -Ви зможете!
-До справи! -Уперед до кінця!
Мабуть, вони так нервують.
-Мабуть, він на нервах. -У нього багато на думці.
Кулінарний Монстр не нервує.
Схоже, він готує бульйон.
Трясця.
-Ха Суне, в інший бік. -В інший?
-В інший бік. -В інший.
-Чому не виходить? -О ні.
Та що воно таке?
-Він не може закрити скороварку. -О ні.
Не знаю, що сталося. Раніше чудово закривалася.
-Не так. -Підійміть.
Так, поверніть отак.
-Туди. -Закрийте.
-Закрийте, щоб клацнуло. Є! -Вийшло.
Отак!
-Закрийте, щоб клацнуло. Є! -Вийшло.
Отак!
Він просто закрив кришку.
Чому я так тішуся закриттю скороварки?
Перемога в кишені.
Він лише посунув скороварку й отримав оплески.
Ви теж щось посуньте, Кан Локу.
Це так кумедно.
Йому поаплодували за те, що він закрив кришку скороварки.
-Мабуть, дуже нервує. -Він нервує.
-Дуже. -Звісно, аякже.
-Стільки тиску. -Це точно.
Якщо програєш, нічого не зміниться. Лишишся ні з чим.
Страва для себе?
-Цікаво, що приготують. -Точно.
Дуже кортить побачити їхні страви.
По суті, страва для себе просто…
має бути чимось, приготованим для мене.
Це дуже схоже…
на рольову онлайн-гру.
Наче мені дали безкінечну свободу.
Думаю, я можу й повеселитися, й проявити креативність, як захочу.
Що робить Кан Лок?
Гадаю, шеф Чхве Кан Лок, мабуть, приготує тушеню.
Він у цьому найкращий.
Його прізвисько — «Пан Тушеня».
Імовірно, приготує тушеню.
Закладаюся, буде тушеня.
«Пан Тушеня».
«Серійний тушкувальник».
Я жадібний тушкувальник.
ВИКЛЮЧЕННЯ ПРИХОВАНИХ БІЛИХ ЛОЖОК
Потушкую.
ДВОБІЙ ЧОРНИХ І БІЛИХ ЛОЖОК
А потім потушкую.
Тушкую вудильника.
ДВОБІЙ «ЖИТТЯ ЧИ СМЕРТЬ»
НЕСКІНЧЕННИЙ КУЛІНАРНИЙ РАЙ
Я все потушкую.
Потушкую печінку ската.
Візьму шматочки іншої риби й потушкую.
Потушкую трюфелі.
Тушкуватиму все,
доки це не скінчиться.
Людина-тушкувальник
тепер має відпочити.
Це страва для мене,
тож я не можу приготувати ще одну тушеню.
Інгредієнти, які я люблю,
і присмаки, які мене зачепили.
Думаю, було б добре додати ці елементи подекуди, щоб розкрити.
Це суп із тофу з кунжутом,
але в ньому просто все накидано.
-Що він зараз додав? -Крохмаль із маранти.
-Що? -Крохмаль із маранти.
Для тофу з кунжутом
я змішую разом кунжутну пасту й крохмаль.
Потім терпляче помішую, поки не загустішає.
-Він залишить це настоюватися? -Затвердіє, як желатин.
Якщо готувати в каструлі, стане желеподібним.
Але щось таке теж називається тофу?
-Навіть без соєвих бобів? -Неважливо.
Навіть без соєвих бобів,
у японській кухні все, що лишають настоюватися, зветься тофу.
Він обрав страву, якій потрібен час.
Це неабияк напружує руку.
Якщо порівняти зі збиванням меренги, це значно важче.
-Бо густіше? -Саме так.
Це вимагає сили,
треба постійно ставити на вогонь і знімати,
щоб не прилипло до каструлі.
Здається, густішає.
Ні, це треба робити до однорідності.
-Повної? -Так.
-Це купа роботи. -Так і є.
Це так просто для страви фінального раунду.
-Оце? -Так.
Він не робить нічого вишуканого.
Шеф Чхве й цього разу обходиться мінімумом обладнання.
Він використовує олію й вугілля.
А також скороварку й тістомісильник.
-У нього багато обладнання. -Так.
Мабуть, він приготував щось особливе.
-Шефе Лі Ха Суне. -Вітаю.
Тепер звертаємося за іменем.
Що у вас за страва сьогодні?
Сьогодні я готую сундегук.
Сундегук?
-Він каже, що готує сундегук. -Сундегук.
Але сундегук — це корейська кухня.
Я вмію готувати все.
Боже, це… Так, це у вашому стилі.
Така впевненість.
Таке відчуття, що тут є якась історія.
У дитинстві я щонеділі ходив до бані зі своїм татом.
Після купання ми їли сундегук, або суп із кров'яною ковбасою.
Тож сундегук — моя комфортна страва.
Якби я обирав страву, щоб приготувати для себе,
це був би сундегук.
Він обрав чудову страву.
Він робитиме сунде?
-Та ну. Він не зможе. -То як же вийде сундегук?
Що це?
-Це ж рис швидкого приготування? -Так.
-Рис? -Думаю, це рис.
Він додає рис.
РИС ШВИДКОГО ПРИГОТУВАННЯ
СВИНЯЧИЙ ФАРШ
Якщо робити справжнє сунде з використанням тельбухів,
не відчуватиметься моєю стравою.
Я вирішив продемонструвати сундегук у своєму стилі.
МОРКВА
Що він пасерує?
Зазвичай для сунде нічого не пасерують.
Я пасерував у пательні, щоб вийшла волога.
Беру суміш пасерованих овочів…
-Це кров, так? -Так, це сонджи.
І додаю свинячу кров.
МІКСЕР ДЛЯ ТІСТА
Ретельно перемішую все в тістомісильнику.
-Він робить начинку для сунде. -Так, це начинка.
-Він готує його? Ваша правда. -Він готує його.
Він обрав важку страву.
Він власноруч готує сунде.
Ми з батьком з Тегу, провінція Кьонсан.
У Тегу сунде обмокують у ссамджан.
Тому в якості заправки я додав ссамджан.
У Кьонсані їдять багато корейської м'яти й сичуанського перцю.
Тому я додав у сунде корейську м'яту й сичуанський перець.
Схоже, буде багато суто корейських присмаків.
Я зробив власну версію сундегука.
Він просто зробив сунде.
-Так. -І це сунде
він розклав на таці замість того щоб заповнити ним форму.
Він змішав разом всі інгредієнти сунде,
а потім сформував у квадратики.
-Гадаю, він так їх і готуватиме. -Ясно. Круто.
Загорну у пластик і готуватиму на пару в духовці.
Я знав, що він не просто зробить звичайний сундегук.
Він робить сунде в стилі високої кухні.
Це буде цікаво. Це важливий елемент.
Він уже 20 хвилин помішує.
Це все, що він робить.
Господи.
Шеф Чхве Кан Лок усе помішує.
Не думаю, що це страва для нього самого.
-Мабуть, рука відвалюється. -Бо рука болить!
Якби ж помішати замість нього.
Це справді напружує руку. Хочеться допомогти мішати.
Йому вистачить часу? Є лише 90 хвилин.
Я був під постійним тиском.
Що робити? Що як на це піде весь час?
Якщо витрачу забагато часу на цьому етапі,
затримаюся з усім іншим.
Серйозно, йому це довго треба мішати.
Він вкладає стільки зусиль.
Він зосереджується лише на одному.
Помішавши деякий час,
нарешті відчуваєш.
Готово.
Він закінчив.
-Усе. -Ось так.
Він наливає.
Схоже, Чхве Кан Лок закінчив із помішуванням.
Тепер починається охолодження.
Зараз вони майже на одному етапі.
Він робить тофу, а там практично тофу з крові.
Цікаво, що він зробить далі.
-Це точно. -Після цього кроку?
Мабуть, робить бульйон.
Він не поспішає, щоб усе вийшло як треба.
Думаю, тут важливі дві речі.
Тофу з кунжутом і бульйон.
Рецепту немає.
Чесно, це просто бульйон. Я створив його зі своїх спогадів.
-Що це? -Кістки з курячих ніжок?
Це курячий бульйон?
Він додав шиїтаке й курячі кістки до бульйону кацуобусі.
Для пікантності.
-Усе смакує пікантно. -Просто вибух.
Він дістав смалець.
Що він готує на смальці?
Думаю, це гриби мацутаке.
Він і велику зелену цибулю додав.
Він багато зусиль вкладає у бульйон.
Там уже стільки всього нашаровано на основу бульйону.
Мабуть, смак того бульйону буде надзвичайним.
Це бульйон із курячих кісток?
Це мій бульйон.
Ваш бульйон.
Він матиме дуже насичений смак.
Цей бульйон.
У сундегуку головне — свинячий бульйон.
Цей аромат суюк.
Свинячі ніжки та інші кістки,
свиняча товста кишка, м'ясо й свинячий жир.
Усе це я відварив і зробив бульйон.
Після приготування зцідив бульйон
і додав багато зеленої цибулі й часнику.
Тепер уварю, щоб посилити смак.
Він насичений.
-Він подвоївся. -Смак подвоївся.
Не може бути, щоб вийшло несмачно.
Хочу спробувати обидва їхні бульйони.
Враження, наче все це місце сповнене ароматами й запахами.
Коли переходиш на інший бік, аромат повністю змінюється.
-Він геть інший. -Так, абсолютно.
Кожен робить прямо протилежне іншому.
У одного дасі, в іншого — бульйон із свинячих кісток.
-Один дуже прозорий. -Точно.
Інший дуже насичений.
Гадаю, обидва будуть дуже смачними.
Мабуть, він смажить на грилі.
СВИНЯЧА ТОВСТА КИШКА
Я зроблю салат із тельбухів.
На вигляд апетитно.
Смажена на вугіллі товста кишка?
-Це точно було б смачно. -Ще б пак.
Що це?
ТОНКА КИШКА
-Тонка кишка. -Так.
-Боже, закладаюся, це смакота. -Це точно.
Я хотів надати прикопченого присмаку завдяки смаженню на вугіллі.
Що він зараз робить?
Зазвичай до сундегуку додають порошок перилового насіння.
Натомість я злегка посмажив ціле перилове насіння, щоб посилити аромат.
ЦІЛЕ ПЕРИЛОВЕ НАСІННЯ
ЗУБЧИКИ ЧАСНИКУ
Він використовує все, що йде в сундегук.
Але використовує власну техніку.
СОЛОНА КРЕВЕТКА
Товста кишка вийде ніжною.
А тонка — в'язкою.
Я зроблю салат із тельбухів і викладу його на дні.
Боже, це точно чудово смакуватиме.
Цікаво бачити, як шеф високої кухні готує сундегук.
Скажіть?
У нього також завжди є якийсь козир у рукаві, а то й два.
-Що це за зелений овоч він використовує? -Гарбузове листя.
Гарбузове листя? Що він із ним робитиме?
-Це морський їжак? -Так.
Загортає морського їжака в гарбузове листя?
Це цікаво.
Чи гармоніювало б із ним?
З гарбузовим листям?
Ікра їжака та листя…
Цікаво, що вийде з поєднання ікри та листя.
Це ж цукровий горох?
ВИД ГОРОХУ З ЇСТІВНОЮ ШКІРКОЮ
Це ж зелена цибуля?
Це гриби мацутаке.
Гадки не маю, що він готує.
Це поєднання…
Такого я ще не бачив.
Це все, що мені подобається.
Підготовлю інгредієнти, які мені подобаються,
один за одним.
Що він готує?
-Знаєте, ми досі не певні. -Досі?
Я готую японські страви, тож упізнаю їх, коли бачу.
Але тут не маю уявлення.
Він дістає!
Мені справді дуже цікаво.
Як він це переосмислив?
-Що це? -Сунде.
Зрозуміло. Нарешті.
-Це сунде. -Ясно.
Тепер він його формує.
Це фактично ковбаса, тож…
БОРОШНО
Надаю форму нарізаного сунде й смажу в пательні на периловій олії.
Він злегка обпалює їх у пательні,
-щоб розкрити аромат. -Так.
І щоб надати хрусткості.
Він і справді крутий.
На смак як сундегук, але він розклав цю страву на складові.
Він постійно додає щось особливе, нашаровуючи один інгредієнт на інший.
Неймовірно.
Це може коштувати 48 000 вон.
Ні, це коштує 300 мільйонів вон.
Ваша правда. Це 300 мільйонів.
Такий сундегук ви ніде не знайдете.
Тофу з кунжутом готове.
Воно в найкращій можливій формі, щоб негайно використати.
Тофу вийшло справді добрим.
-Так, добре вдалося. -Текстура на вигляд чудова.
Гадаю, тофу вдалося.
Хотілося б скуштувати.
-Як він збере цю страву? -Точно. Що це взагалі таке?
Що це?
Що це може бути?
Наразі у вас лишилося десять хвилин.
Уперед!
Але серйозно,
коли я тут, мені цікаво, що коїться там.
Коли я там, цікаво, що тут.
Краще швидко закінчити.
Найкраще швидко закінчувати з гарячими стравами.
Він кладе це на дно.
Я багато до цього готувався, і я впевнений.
Думаю, я переможу.
Молодець!
-Уперед. -Шикарно вийшло.
Уперед.
Прекрасно.
Якби існувало місце, яке спеціалізувалося на готуванні й продажу цієї страви,
ви були б дещо збиті з пантелику.
Якщо не брати до уваги оцінювання,
я приготував цю страву, думаючи лише про себе.
Я доклав усіх зусиль, тож не шкодую.
Молодець.
Чудова робота.
Фінальний раунд завершено.
Ви обидва чудові!
Той хлопець неабияк вражає.
-Якщо смакуватиме добре, він, мабуть… -Саме так.
Чи буде смачно?
Думаю, ця страва матиме більш витончений смак.
-Упевнений, у цієї дуже сміливий смак. -Точно.
-Смачний і прямолінійний. -Насичений смак.
Дуже насичений смак.
Важко сказати щось про страву шефа Чхве.
Дві страви геть різні за стилем.
Навіть випромінюють геть різну енергетику.
Вони такі різні.
-У них різна енергетика. -Так, дуже.
Страву шефа Лі Ха Суна судитимуть першою.
Будь ласка, підійдіть до столу суддів.
Чудово виглядаєте!
Прекрасний вигляд!
Уперед!
Якщо пройду останню перешкоду, переможу.
Тож треба, щоб усе пройшло добре.
Усе ще не скінчено, та гадаю, я переможу.
Можна приєднатися?
Вони куштуватимуть разом? Це так круто.
Ви сьогодні молодець.
-Вони їдять разом. -Мабуть, він так нервує.
Будь ласка, подайте страву, приготовану лише для шефа Лі Ха Суна.
Вона така вишукана.
Вони їдять корейський сундегук, але подали виделку й ножі.
Це зовсім неочікувано.
По-перше, для мене честь їсти з вами за одним столом.
Ой, облиште.
Серйозно, не знаю, чи колись ще отримаю такий шанс.
Сьогодні я приготував сундегук.
СУНДЕГУК
Унизу
ніжна товста кишка й тонка кишка.
Я зробив із них, так би мовити, салат із тельбухами.
Зверху сунде, приготоване в моєму стилі.
Мені подобаються сичуанський перець і корейська м'ята, тож поклав їх від душі.
Нагорі — крамбл із солоної креветки.
КРАМБЛ ІЗ СОЛОНОЇ КРЕВЕТКИ
Поряд чичарон зі свинячих шкварок і часниковий порошок.
СМАЖЕНА СВИНЯЧІ ШКВАРКИ
А ще бульйон. Наливайте скільки забажаєте.
То наливати бульйон отак?
Так, адже це сундегук.
-Треба їсти його як суп. -Можна спершу без нього?
-Можна. -Чи додати бульйон?
Можна додати одразу.
Тут багато складових.
Мені дуже цікаво, що за історія за цим стоїть.
Чому ви вирішили приготувати цю страву для себе?
Є невеличка історія.
Коли я навчався у молодших класах,
батько щонеділі вранці ходив зі мною до бані.
Тоді я це терпіти не міг.
Так, діти це терпіти не можуть.
Він завжди так сильно мене натирав мочалкою-рушником.
Було так боляче, я це ненавидів.
Але внизу продавали сундегук.
Тож коли ми були в бані, ми натиралися дочиста,
а потім йшли та їли сундегук.
Заходячи в кафе, де роблять сундегук,
відчуваєш цей пікантний аромат бульйону зі свинини, що вариться.
Батько завжди купляв мені сундегук у якості винагороди.
Ми вдвох завжди їли той гарячий суп разом.
Пам'ятаю, як ми робили це щовихідних.
Це навіює теплі спогади.
Мабуть, він дуже живо це пам'ятає.
Ми з татом також після бані їли сундегук.
Він такий самий, як я.
А в моєму дитинстві після бані було бананове молоко.
Але коли мені виповнився 21 рік,
я переїхав за кордон.
Подорожував між Європою та США,
але постійного місця проживання не було.
Переїзд до нових міст і адаптація,
незнання мови,
відчайдушні спроби знайти роботу в ресторанах…
Таким було моє життя до сьогодні.
У такі моменти я думав про сундегук.
Тож коли я приїжджаю до Кореї,
перша страва, що спадає на думку, — сундегук.
Тож…
За кордоном дуже сумуєш за сундегуком.
Аж за душу бере.
Так, дуже зворушливо.
-Сьогоднішня тема — «Страва для себе». -Так.
Тож скажіть собі кілька слів, якими б вони не були.
На шляху шеф-кухаря
ти зараз завершуєш першу главу кар'єри
і починаєш другу, готуючись до відкриття свого ресторану.
Сподіваюся, ти й надалі ростимеш і вдосконалюватимешся як шеф.
Він навіть від себе чогось вимагає.
Замість похвал кажете собі більше старатися?
Я люблю тиск.
Що стосується самої майстерності,
думаю, мені багато чого треба повчитися.
Він міг поплескати себе по спині,
але завжди вважає, що має бути кращим.
-Він завжди себе підштовхує. -Хочу його обійняти.
-Так. -Якби ж було можна.
-Дякую вам за страву. -Пригощайтеся.
Страва для Лі Ха Суна.
Смачного.
Запах викликає такий апетит.
-Спробую спочатку, як є. -Куштуйте.
Було дуже цікаво, як буде приготовано сунде.
Це й справді сунде.
Повністю відрізняється від бульйону.
На мою думку,
сундегук має унікальний присмак, коли розкривається сунде.
Трясця.
-Боже, я голодний. -Ні, тобто…
Мабуть, дуже смачно.
-Вони куштують і з супом. -Вони справді насолоджуються.
Він постійно киває.
Схоже, це добрий знак.
Мабуть, він так нервує.
Немає апетиту?
Ні, не дуже.
-З кожною ложкою… -Так?
я згадую, що це сундегук,
але тут є й певна нотка витонченості.
І мої думки метушаться туди-сюди між цими ідеями.
Ви спромоглися зберегти оригінальність, у той же час продемонструвавши
тонкий баланс присмаків.
Дякую.
Нагорода після бані.
Я можу це осягнути завдяки присмакам цієї страви.
Відчуваю, наче щойно був у бані.
Якби ви перед цим справді побували в бані, смакувало б краще.
Ні, смачно й без бані.
Суддя Пек Чон Вон, схоже, дуже задоволений.
Відгуки дуже схвальні.
-Їдять до кінця. -Доїдають усе.
Він аж вичищає тарілку.
Такі страви вражають.
-Це буде впевнена перемога Ха Суна. -Правда ж?
Мабуть, дуже смачно. Хотів би я скуштувати.
Думаю, він може перемогти.
Дякую вам за страву.
-Чудовий результат. -Дякую.
Дякую.
Молодець.
Чудово!
-Прекрасно. -Молодець!
Він небагато з'їв.
-Що? -Він не зміг з'їсти.
Наче він узагалі міг.
Це було вражаюче.
Правда?
Боже, тільки подумати — так переосмислити сундегук.
Важко визначити.
У них така різна енергетика, тож цікаво, що станеться.
Він неймовірний.
З першого раунду йшов далі й далі.
Якщо переможе шеф Чхве Кан Лок,
значить, справді фортуна всміхається сміливим.
Шефе Чхве Кан Локу, будь ласка, підійдіть до столу суддів.
Уперед!
-Щасти! -Ви зможете!
-Щасти! -У вас вийде!
Я відчуваю, що неабияк потрудився,
тож мене трохи накривають емоції.
-Ви сьогодні молодець. -Дякую.
-Чудова робота, шефе. -Дякую.
Будь ласка, подайте страву, приготовану лише для шефа Чхве Кан Лока.
Це суп із тофу з кунжутом.
СУП ІЗ ТОФУ З КУНЖУТОМ
Але я приготував його по-своєму.
Якщо чесно, не хотілося ніяк ускладнювати
страву, яку готуєш для себе.
Однак,
оскільки в мене було 90 хвилин, для самоаналізу
я вирішив зробити тофу з кунжутом.
У мене є дуже теплі спогади з часів,
коли я їв тофу з кунжутом у гарячому супі.
Це тофу з кунжутом навчило мене
проявляти витримку, не лінуватися
й не розслаблятися.
-Це дуже складний процес. -Справді?
Він вжив термін «самоаналіз».
Я наповнив страву інгредієнтами, які мені до смаку.
МАЦУТАКЕ, ГОРОХ, ГАРБУЗОВЕ ЛИСТЯ, ІКРА, ТОФУ
Хоча, можливо, вам не сподобається.
Мені подобається бульйон удон.
Тут інгредієнти, які я використовував у своєму ресторані.
Я смажив на грилі й клав у бульйон курячі кістки, щоб була якась користь.
Також додавав багато зеленої цибулі
від похмілля.
Додав бульйон кацуобусі й зробив те, що мені захотілося.
Чому ви захотіли приготувати цю страву для себе?
Я…
людина-тушкувальник.
Так.
Тож…
Одного разу я вже переміг у змаганні.
Тоді я приготував багато тушкованих страв.
«Людина-тушкувальник».
«Серійний тушкувальник».
«Пан Тушеня».
Ці прізвиська я отримав у процесі,
тож, хоч я й не був майстром тушкування,
я вдав, що був.
Якщо чесно, я також багато вчився.
Я докладав стільки зусиль,
але все одно частково намагався підтримувати цей імідж.
Тож я не хотів готувати тушеню і як страву для себе.
-Мені якось сумно. -Так, аж сльози на очах.
Я хотів себе втішити.
Я завжди ставився до себе суворо.
Ніколи навіть 90 секунд не витрачав на страву для себе.
Від думки, що хтось готує лише для мене, аж сльози.
Тут, у цій альтернативній реальності,
я хотів це спробувати.
І це те, що я хотів приготувати.
Це так надихає.
Це перша страва, яку ви для себе приготували?
Якщо чесно, робив лише локшину швидкого приготування.
-Справді? Для себе? -Так.
Тоді,
Пане Тушеня, Серійний Убивце й…
Не Убивця — Тушкувальник.
-Перепрошую. -Не кажіть так!
Серійний…
Він сказав «Серійний Убивця».
Він щойно сказав «Серійний Убивця».
Серійний Тушкувальник.
Запитання до Чхве Кан Лока з усіма його прізвиськами,
-перш ніж почнете їсти… -Так?
Ви щось хочете сказати?
Молодець, Тушкувальнику.
Хоча б сьогодні відпочинь від тушкування.
Вип'ємо перед тим, як їсти?
Мета цієї соджу…
Це радше не додаток до їжі,
а щоб випити після роботи або перед сном.
Щоб легше заснути.
Це спосіб змити втому одним махом.
Це лише напій.
-Саме так. -Бо це те, чого він хоче.
-Соджу. -І поєднання з соджу.
Це обов'язково.
-Соджу з червоною кришечкою. -Треба з червоною.
Після важкого дня на кухні
приємно випити трохи соджу.
Коли шукаєш втіхи,
-я б теж подумав про соджу. -Так.
Будьмо.
-Освіжає. -Усі аплодують.
Чудово.
Гарна ідея — подати соджу.
Це точно змиє їхню втому.
Як нам це їсти?
Головний інгредієнт — тофу з кунжутом, тож почніть із нього.
Рекомендую трошки відкусити.
-Їжте, прошу. -Добре.
Текстура тофу нормальна?
Вам подобається?
Так, це було для мене.
-Тоді чудово. -Так.
Врешті-решт, це страва для Чхве Кан Лока, чи не так?
Так.
Що це? Тут кишенька.
Я загорнув у листя морського їжака.
Він усередині.
У мене було відчуття, що морський їжак
та гарбузове листя
добре поєднаються.
Гарбузове листя та ікра добре пасують.
Добре гармоніюють.
Ніколи цього не куштував.
Ще не їв ікру їжака в гарбузовому листі.
Схоже, добре гармоніює з гарбузовим листям.
Мабуть, його страва теж дуже смачна.
-Вони наче в захваті. -Так.
Здається, ця їм більше подобається. Таке відчуття.
Буде цікаво. Це змусить його нервувати.
То ви хочете, щоб у майбутньому
вас називали Серійним Тушкувальником чи Бульйонником?
Чи Серійним Убивцею?
Я законослухняний громадянин.
-Він законослухняний. -Законослухняний.
Тож…
дехто питає такі речі:
«Що особливого у вашій страві? Що у вас за фірмова страва?»
Якщо чесно, у мене не так уже й багато фірмових страв.
Я не такий уже особливий шеф.
Усі шефи на світі
стоять на кухні й поза полем зору, адже працюють удень і вночі.
Я один із них, але мені пощастило,
і я отримав змогу стати Паном Тушкувальником.
-Це так мило. -Так, він такий чарівний.
Можливо, велика кількість шефів, як ви щойно зазначали,
вдають.
Думаю, в якийсь момент усі шефи через це проходять.
Мені теж багато чого доводиться вдавати.
Тож, думаю, це…
дуже чесна страва.
Це відчувалося.
Шеф Ан п'є з миски. Мабуть, дуже смачно.
-Вони з'їдають усе. -Ваша правда.
Він п'є.
-Вони спорожнили тарілки. -Так.
Усе дочиста з'їдено. Тепер узагалі неясно.
-Ніздря в ніздрю. Хтозна, хто переможе? -Буде цікаво.
Дякую за страву.
Було дуже смачно.
Дякую.
Оце так похвала.
-Цікаво, що буде. -Не можу дочекатися результату.
Він геніальний. Може працювати будь із чим.
-Він такий молодець. -Точно. Дивовижно.
Зараз час дізнатися, чи судді дійшли одностайного рішення
у визначенні фінального переможця.
Чхве Кан Лок проти Лі Ха Суна.
Лі Ха Сун проти Чхве Кан Лока.
Будь ласка, оберіть одного з двох шефів,
якого коронують абсолютним кулінарним чемпіоном Кореї.
Боже, як же обрати?
Їм буде важко вирішити.
Номер один — Лі Ха Сун.
Номер два — Чхве Кан Лок.
Будь ласка, зараз натисніть на кнопки.
Мабуть, вони так нервують.
Певно, обидві смачні.
-Мабуть, дуже близько. -Так.
Погляньте, як їм важко визначитися.
Так. Це правильний вибір.
ГОЛОСУВАННЯ СУДДІ АН СОН ЧЕ ЗАВЕРШЕНО
Судде Пеку, будь ласка, натисніть на кнопку.
Секунду!
Вони обидва приготували суп, тож важко сказати.
Ну, будь що буде.
ОБИДВА СУДДІ ПРОГОЛОСУВАЛИ
Усе. Рішення ухвалено.
Голосування завершено.
Чудово!
Переможець буде визначений,
лише якщо рішення суддів одностайне.
Тож до результатів.
Двоє суддів дійшли…
Чому в мене калатає серце? Чому я так нервую?
-О боже! -Швидше вже кажіть!
…одностайного рішення.
УХВАЛЕНО ОДНОСТАЙНЕ РІШЕННЯ
Серйозно?
…одностайного рішення.
О боже!
Господи.
Два — нуль.
Хто це?
Хто переможець?
У мене долоні спітніли.
Господи.
Я думав: «Певно, це я».
Я не стільки думав, що переможу,
скільки хотів цього.
-Лі Ха Сун. -О боже.
Як гадаєте, хто переміг?
-Переміг Кан Лок. -Молюся, щоб Кан Лок.
Шефом, який отримає приз у 300 мільйонів вон, стає…
Я знаю результат, та все одно пітнію.
Вітаємо…
Шефа Білу Ложку Чхве Кан Лока!
ШЕФ БІЛА ЛОЖКА ЧХВЕ КАН ЛОК ПЕРЕМІГ
Неймовірно!
Ви це зробили!
Здуріти.
Боже, Чхве Кан Лок. Прекрасно.
Господи, шалено.
-О боже. -О боже.
Я був таким невпевненим. Думав, ви…
Боже, він узяв участь удруге й переміг.
Якби темою…
завдання фінального раунду
було не створення страви для самого себе,
шеф Монстр… тобто Кулінарний Монстр
представив би навіть більш приголомшливу страву.
Тож,
як я вже зазначав,
я не з тих, хто готує надзвичайну їжу.
Я лише…
Такий, як всі непомітні шефи нашої країни,
які тихо й добросовісно працюють у своїх кухнях,
і як усі люди, хто просто готуванням заробляє на життя,
я просто один із них.
Я збережу ваші слова в душі.
І…
Берегтиму стосунки, які тут зав'язалися,
а також і надалі присвячуватиму себе й свої думки їжі.
Дякую.
Молодець.
По-перше, усім шефам, присутнім тут, і тим, хто не зміг тут бути, хочу сказати,
що ви всі просто чудові й відмінно попрацювали.
Особисто я розважився від душі.
І наприкінці отримав змогу позмагатися з шефом Чхве Кан Локом,
за що я вдячний і чим пишаюся.
Як шеф-кухар, я хочу по-справжньому добре готувати.
Хочу піднятися до рівня,
коли сам собі зможу сказати, що я дуже хороший шеф.
А за допомогою цієї професії та здатності добре готувати
хочу робити людей навколо щасливими, зокрема й себе.
Хочу стати людиною,
яка може з легкістю про них подбати.
Звісно, це лише гра на виживання,
у якій було задумано поділити нас на Чорних та Білих Ложок.
Але це одразу змусило мене замислитися про значення цієї перемоги.
Тут присутня велика кількість шеф-кухарів.
Деякі — досвідчені експерти.
Інші тільки починають.
І є ті, хто неймовірно важко працював.
У всіх є страви, які їм удаються.
Ці 11 років, що я готую сосиски, стали найщасливішим періодом мого життя.
Думаю, це робота всього мого життя.
Дехто заробляє цими стравами собі на життя.
Я почала готувати, щоб вижити.
Я хотів відкрити класну бургерну й жити щасливо.
Замість моєї історії
наприкінці свого шляху
я хотів поділитися історіями
людей, які готують.
Для мене готування — це те, що я роблю.
Це моя робота, а я ставлю на роботу все.
Адже це моя професія. Те, що я маю робити.
Хороших шефів купа, але тих, хто постійно старанно працює, — ні.
Тож я так триматиму й зроблю все можливе.
Я усвідомив, що я досі шеф. Досі люблю готувати.
Я лише хотів щодня викладатися на максимум без почуття сорому.
Я така рада, що готую все своє життя.
Якби не готування, мене б сьогодні тут не було.
Я готую вже 57 років.
Моя мета — дістатися до цифри 60.
Упевнений, усі ми однакові.
Ми всі відчайдушно цього хочемо,
і не думаю, що чиєсь бажання більше чи менше за інших.
Коли мені було за 20, я з останніх сил відкрив свій ресторан.
На світанку я ходив за покупками, готував продукти й мив посуд.
Я прокидався на світанку, щоб навчатися й вивчати інгредієнти.
Якось я навіть утратив свідомість.
Думаю, ця страва потребує терпіння.
Було так смачно, що я не міг це кинути.
Коли я готую,
я такий щасливий.
Гаразд, думатиму, що я тут на їхньому місці, й докладу всіх зусиль.
Твердо стоятиму обома ногами на землі.
Я радий, що повернувся й спробував ще раз.
ЧХВЕ КАН ЛОК
Переклад субтитрів: Ганна Волошина