Готові, дівчата?
Гайда, клане Келлі. Уже вечоріє.
Хмари розсіюються. Добре попливемо.
Узяв мої коктейлі?
А ти як думаєш?
Перш ніж сідати в човен, жилети, дівчата.
Це необхідно кожних вихідних?
Ти уявляєш, як тобі пощастило?
У скількох дівчат є сім'ї з човнами?
Навіть мотора немає.
-Кетрін Алексіс. -Тепер просто Лексі.
Звісно.
Застрибуй у човен.
Можна дещо тобі порадити?
Не знаю, Андреа. Можеш?
Поглянь, що ти із собою робиш.
Це не порада.
Ну, я не знаю. Може, ухвалюй кращі рішення.
А ще не топчи стільки шкідливої їжі.
Бо перевернеш човен.
Можеш прихопити мій інгалятор?
Кетрін! Ну ж бо, гарбузику!
Моя мама казала, що якщо збираєшся щось робити,
зроби це правильно.
І як майже з усім у житті,
що більше ти щось робиш, то легше стає.
-Ти взяла мій інгалятор? -Так.
Гадаю, те саме правило діє
при вбивстві людей.
Андреа?
Андреа, сонце?
-Ріку! -Господи!
-Де її інгалятор? -Кетрін, допоможи їй!
Розслабся! Просто дихай.
ЙОГО І ЇЇ
Хто-небудь!
Ні!
Джеку, це я. Приїжджай якомога швидше.
-Я скинула локацію. Слухай… -Вона померла.
Боже. Моя сестра… Моя сестра померла.
Як це? Як?
Хтось її вбив.
І я сказав їй, що все буде добре.
-Боже, Джеку. -Я сказав їй…
Я знаю, хто її вбив. Це Лексі Джонс.
Вона вбила Рейчел і Гелен. Думаю, Річард допоміг їй.
З ким говориш?
Хто це?
Чорт. Хто це?
Я їду. Анно!
Анно!
Я вже їду, добре?
Я їду, Анно. Чуєш?
-Я їду зараз. -Джеку, треба поговорити.
-Що ви робите? -Що сталося?
Анна в біді, ясно? Вона на озері Звернер.
Лексі Джонс — убивця.
-Лексі Джонс? -Так.
-Треба поговорити. -Тоді їдь зі мною.
Негайно зупиніться.
Зупиніться.
-Ти здуріла? -Треба поговорити.
Ти наставляєш на мене пістолет?
Навіщо ви ходили в морг шукати кільце, яке не губили.
Моя жінка в біді.
-У мене немає часу! -Годі.
Розкажіть мені.
-Агов! -Ви весь у крові!
Опусти сраний пістолет!
Ви здали ДНК з домішками. Ви переправляли мене до Даффі.
-Ви скасували запит. -Опусти зброю.
-Поговоріть зі мною. -Опусти пістолет.
-Опусти… -Стійте!
-Боже. -Зупиніться!
І що ти зробиш? Застрелиш мене, Пріє?
Ми нікуди не поїдемо, поки я не отримаю відповідей.
Чорт.
Це детективка Патель. Потрібне підкріплення до дому Джека Гарпера.
Боже…
Як ви дістали.
Хто, Річарде?
Багаті, впливові,
маніпулятивні засранці.
А, он хто.
Думаєте, ви можете робити, що заманеться,
спати з будь-ким без наслідків.
Ти знаєш, що це не про мене.
Це точно про тебе.
Думаю, ти не розумієш, з ким одружений.
-Стійте! Ми чекаємо тут! -Пріє…
Пріє, стривай. Тихо. Подумай.
Подумай. Це я, зрозуміло?
Просто довірся мені, добре?
Це Джек. Це твій друг Джек.
Це все, гаразд?
Я все поясню, гаразд?
Обіцяю.
Чорт.
Річарде, ти маєш зупинитися.
Не треба їй допомагати.
Із чим?
Убивати тих жінок?
Ця історія допоможе тобі відродити кар'єру?
Ти жалюгідна, Анно.
-Так? -Так.
Якого біса?
Годі!
Бляха!
А я казав, що тобі варто навчитися стріляти!
Чекай, ні! Відчини двері, чорт забирай!
Господи!
Агов! Обережно з нею!
Анно, візьми слухавку!
Ну ж бо!
Візьми її, чорт забирай!
-Огляньте будинок! -Так.
Детективко Патель, усе гаразд?
Так.
Сонце!
-Сонце! -Річарде!
Річарде!
Психопатка!
-Ти божевільна! -Я?
Скільки ти планувала виманити мене?
Ти заманила мене в ліс 20 років тому!
Я не знала, що вони планували!
Брехуха! Ти брехуха!
Ти завжди постійно брехала! Сміялася з мене!
«Посидь з нами, Кетрін!»
«Приходь на день народження, Кетрін!»
Я більше не питиму сечу!
Ні!
Припини!
Ні!
Кохана!
Патель, що там у біса з Джеком?
Сер, Зої Гарпер мертва.
Що? Чорт!
Я в домі Даффі. Він з адвокатом.
Він каже, що його дружина й Гелен Ван
колись шантажували Лексі Джонс. Їй дали ляпаса.
Рейчел Гопкінс шантажувала Лексі Джонс?
-Чому? -Щось зі смертю сестри.
Що? Чекай, сестра Лексі Джонс? Рейчел Гопкінс знала Лексі Джонс?
Вони вчилися в одній школі.
За словами Клайда, Лексі довірилася Рейчел, що було помилкою.
Як звати мертву сестру?
Андреа. Андреа Келлі.
-Сестра Кетрін Келлі. -Точно.
Сер, Кетрін Келлі — Лексі Джонс.
Негайно їдьте до будинку Келлі. Я надішлю адресу.
Їдь!
Боже!
Анно, візьми слухавку. Візьми кляту слухавку!
-Анно! -Джеку…
-Анно!
Анно!
Кохана?
Анно!
Анно! Агов!
Анно!
Усе гаразд?
Так.
Мені дуже шкода щодо Зої, Джеку.
Навіть не знаю, що сказати Меґ.
Може, я допоможу.
Так, можливо.
Що між вами було?
Між тобою, Зої і Лексі?
Що трапилося?
Рейчел була…
головою банди.
Але Гелен і…
Зої теж про це знала.
Вони…
Вони повели Лексі, Кетрін і мене в ліс.
На моє 16-річчя.
Казали, буде вечірка!
І…
Туди прийшли чоловіки.
Чоловіки, яким Рейчел
надсилала наші фото.
Вони
напали на Кетрін.
А Рейчел, Гелен і твоя сестра просто дивилися.
Я хотіла сказати. Я…
Я сто разів відкривала рота, але…
Я не змогла. Я думала…
Думала, що через Зої не варто.
І, Джеку, річ у тім…
Я ніколи не могла цього розповісти.
Я не знаю. Я думала, що зможу вдати, що цього не сталося.
-Це я і робила. -Так.
-Вибач. -Ні, усе гаразд.
-Треба було розповісти. -Агов…
Чорт. Мені шкода.
Мені шкода.
Господи.
Я пам'ятаю, як після смерті Келлі у її старшої сестри, Андреи,
був напад астми.
Вони плавали на озері, уявляєш?
Бідну дівчину не встигли довезти до берега, і вона задихнулася.
Весь відділок був на похоронах. Сумно.
І дивно.
Що було дивного?
Я ніколи не бачив, щоб хтось плакав, як Кетрін Келлі.
Вона так ридала, що я думав, її вирве.
Її сестра померла.
Я пішов у підвал похоронного бюро, щоби купити кави чи пончика.
І Кетрін Келлі їла там пончик і посміхалася.
Наче вона вирвала останнє паркувальне місце.
Шерифе.
Якого біса?
Хай мені грець.
Нігті Рейчел Гопкінс?
Ну, я на це сподіваюся.
Шерифе.
Тут ніж.
Заберіть від мене руки!
Поясніть, чому я заарештований?
Я нічого не зробив! Моя жінка не…
Якщо вам хтось потрібен, то це та сучка!
Вона божевільна! Я не винен бляха!
-Пане, заспокойтеся. -Пішов ти!
-Пане! -Я нічого не зробив! Геть!
-Це вам тільки нашкодить. -Підеш робити своє?
-Ой! Чорт! -Так. Мабуть, так.
Може, спершу трохи причепуришся?
Не треба.
Добре.
Дещо не змінюється, еге ж?
ШВИДКА ДОПОМОГА ОКРУГУ ЛАМПКІН
Пані Ендрюс?
Пані Ендрюс!
Як це відіб'ється на безпеці округу Лампкін?
Ви розслідували справу родини Келлі?
Анно, що відбувається?
-Привіт. -Привіт.
Мені шкода щодо Зої, Джеку.
Так.
Зі мною все буде гаразд?
Так.
-Навіть якщо пістолет був незаряджений? -Так.
Забудь, Бостон.
Це Далонеґа.
І нарешті… О, це так мило.
Мої вітання жительці Атланти Чіву Пак.
Чіву лише 13, але вона потрапила у фінал національного конкурсу з орфографії.
-Лише 13? -Лише 13.
-Розумна молода леді. -Знаю.
Хто напише слово, яке принесло їй перемогу — махлярство.
-Є охочі? -Визначення.
-Це обман чи обдурювання… -Меґ, треба рухатися.
Уперед.
-Ми грали у вибивали… -Гаразд.
-…м'ячем для софтболу. -Допоможеш?
Бо Лорен влучили в обличчя.
-В обличчя? -Так.
З нею все гаразд?
Ні, вона плакала, як велике маля.
-Ти питала, чи все гаразд? -Ні.
Гадаю, стіл нам не потрібен.
-Чи потрібен? -Так!
Необхідний?
Гаразд, нехай. Поклади туди.
-Дядьку, угадай що? -Що, сонце?
Ми грали в «Покажи й розкажи», й Андре приніс кайманових черепах,
яких не мав приносити.
-Як так? -Бо пані Фонг заборонила приносити тварин.
-А він приніс? -Так. Думає, йому все можна.
Он як. Але йому не можна, так?
-Так. -Авжеж.
Гаразд. Застрибуй, сонце. Пристебнися, квіточко.
Тому я люблю бути з вами зранку,
але зараз мушу піти.
Але я передам вас у хороші руки. До понеділка.
А поки від телеканалу WSK з вами були Анна Ендрюс.
-І Бренінґ Данінґтон. -Гарного вам ранку.
І все. Молодці.
-Дякую. -Гарних вихідних.
-Дякую. -Не перенапружуйся.
-Гаразд. -Я підготую твоє інтерв'ю.
Що б я робила без тебе, Денні? Скажи.
Гадаю, скоро дізнаюся.
Треба вилізти з підборів. Джиме, що там?
Адвокати Річарда прислали документи.
-Угоду про нерозголошення? -Усе.
Ага. Гаразд, і?
Твій позов про наклеп знищив би їх.
Так.
Він заманює тебе в пастку божевільної дружини
і хоче тебе звинуватити.
Я б засудив його так, що він би в коробці жив.
Та годі тобі.
Я думала про це, але злість і образи лише шкодять мені.
До речі, про злих, не поговориш зі своєю агенткою?
-Є проблеми? -Ні.
Просто з твоїм новим контрактом вона стала трохи… Як це сказати?
-Самовпевненою. -Настирливою.
Скажи їй трохи заспокоїтися. Бути більш…
-Слухняною. -Виваженою.
Гаразд. Я займуся нею.
Чудово. Дякую.
Вона просто іноді трохи перегинає палицю.
-Вибач. -Гаразд.
Вона налетіла на тебе з пропозицією про «Тудей», так?
-Стривай. Що? -Це лише верхівка айсберга пропозицій.
Вона схвильована.
Відсоток від чотирьох мільйонів підтримує її стиль.
Гаразд, слухай мене.
Я поговорю з відповідальними. Скажу, що як ти підеш, піду і я.
Ти підеш на таке, Джиме?
Залиш усе босу.
Дякую.
-Щасти. -Ага.
-Гарних вихідних. -Дякую.
-Овва! -Ось і вона!
Нумо без цих підіймань.
У кожної історії є принаймні дві сторони.
Твоя і моя.
Їхня й наша.
Його і її.
ШАРЛОТТА ЕЛІС ГАРПЕР 12 СІЧНЯ 2023 — 2 ВЕРЕСНЯ 2023
Тобто хтось завжди бреше.
Це зайняло багато часу,
але тепер я розумію, чому все пішло не так.
Усе веде сюди,
до цього місця,
до людей, які вчинили так, як не мали б.
Люди впізнають моє обличчя.
Може, навіть знають моє ім'я.
Але вони ніколи не знатимуть, хто я.
Ми всі ховаємося за версією себе, яку показуємо світу.
Привіт, Кларо.
Але люди не змінюються.
Зовсім.
Не всередині.
Люди здатні заподіяти іншим великих страждань.
Бути жорстокими.
Робити іншим боляче.
І все ж найнебезпечніше, що ми вміємо, — це брехати.
Іншим.
І собі.
Кажуть, гнів шкодить лише тим, хто за нього тримається.
Але я не згодна.
Гнів допомагає мені прокидатися.
Так, можна дати йому знищити вас
або ж, навпаки, вас підтримувати.
Усе зводиться до того, як гнів використовувати.
І на кого спрямовувати.
У КОЖНОЇ ІСТОРІЇ Є ПРИНАЙМНІ ДВІ СТОРОНИ.
ЙОГО І ЇЇ
«Мама казала, якщо хочеш зробити щось,
зроби це правильно.
І як майже з усім у житті,
що більше ти щось робиш, то легше стає.
Гадаю, те саме правило діє…»
При вбивстві людей.
Я лише хотіла, щоби ти була щаслива.
І ти була.
ОБВАЛ МОСТУ НА ШОСЕ І-85
Я думала, що пишатися тобою вже немає куди,
поки не побачила тебе з Шарлоттою.
Коли Джек попросив мене наглянути за моєю дорогою онукою,
я зраділа.
Що відбувається?
Еліс? Еліс!
Еліс!
Лікар назвав це синдромом раптової смерті.
Сказав, що ніхто не винен, але за Шарлотту відповідала я.
І я тебе підвела.
Через кілька місяців ти зникла.
Від тебе лишилися лише старі касети.
Усім бажаю не стояти в заторах і чудових вихідних.
Вони допомагали бути з тобою.
Я Лексі Джонс…
Бути поряд.
З Марти Стюарт зняли звинувачення…
Перед сном я п'ять хвилинок слухала тебе.
Намагалася втримати тебе.
Зазвичай я ходила до єдиного місця, куди ти могла повернутися.
ШАРЛОТТА ЕЛІС ГАРПЕР
Але ти не прийшла.
А от дехто інша прийшла.
Як на замовлення.
Дякую, сонце.
Я знаю, що я була цікавою.
-Повертайся. -Не пропусти.
І нехай.
До наступного тижня.
Але мене цікавила лише ти.
Твої відео
втримали тебе зі мною майже на пів року.
Я Лексі Джонс, і добрий вечір, Атланто,
від усього колективу WSK.
Але згодом у мене лишилася одна касета.
Вона була непідписана, але щойно я вставила її,
я знала, що на ній було.
Твоє 16-річчя.
Не хвилюйся. Усе буде добре.
Чудово, Анно!
Кетрін, спробуй.
Улаштовуйся зручніше.
-Анна? Припини! Геть! -Що ти робиш?
Припини!
Геть від мене! Геть!
-Чому мені ніхто не допомагає? -Заспокойся, сучко.
Зачекай…
Кетрін!
-Допоможіть! -Лежати, сучко!
Скористайся нею. Дам тобі знижку.
-Ану ляж. -Кетрін! Будь ласка!
-Кетрін! -Пішла ти.
-Будь ласка! -Рейчел, якого біса?
Ні, годі!
Зроблю незабутній подаруночок цій хвойді.
Ні!
З днем народження тебе
З днем народження, люба Анно
З днем народження тебе
У річницю смерті Шарлотти я молилася, щоби ти не приїхала.
Але ти це зробила.
І ти бачила їх.
Я хотіла закричати тобі: «Їдь звідти!
Їдь до мене.
Твоя мама тут.
Вона більше тебе не скривдить».
Серйозно?
Джеку!
Чорт.
Агов?
Хто сказав: «Злом зла не виправиш»…
Агов.
…тому бракувало уяви.
І гострого ножа.
Ніхто не очікує, що серійним убивцею буде жінка.
Додайте фактор старості.
Сприйміть цілеспрямованість за деменцію.
І ось що вийшло.
Картина слабкості.
Але мій розум…
Моя пам'ять…
вони міцні, як капкан.
КЕТРІН А. КЕЛЛІ
Пішла ти.
Добрий вечір, Атланто, від усього колективу WSK News.
Попалася, падлюко.
Такі вже старші люди.
Як про двері й працівників, які через них ходять,
нас часто забувають.
Мамо, я після школи до Рейчел.
Ігнорують.
Не помічають.
Рік за роком
і за роком.
Ті самі замки.
Ті самі двері.
Ті самі ключі.
Мене могли зупинити.
Але ми бачимо те, що хочемо бачити,
навіть коли правда прямо перед нами.
Або під нами.
Я не збиралася вбивати Кетрін.
За те, що вона покинула тебе, тюрми було достатньо.
А убивця був потрібен для гарної історії.
«Далонеґа Менор».
Алло? Я б хотіла скасувати бронювання.
Я знала, що ти будеш у безпеці.
Джек завжди тебе захистить.
Але я не очікувала, що Патель так гарно стрілятиме.
Але я б збрехала, якби сказала, що не спала через це.
Убивство Рейчел повернуло тебе.
Убивство Гелен…
затримало.
І вбивство Зої…
дало тобі родину, яку ти втратила.
Я пишу це зараз, сонце,
бо скоро ти знову станеш мамою.
Люби моїх онуків, як я любила тебе.
Навчи їх цінувати тяжку працю
й планування.
Підготуй їх до огидного життя
і до прекрасного.
Непередбачуваного.
Життя, що завжди змінюється.
Але в ньому не змінюється одне.
Покажи їм, що материнська любов
ніколи не згасає
і не слабшає.
Вона постійне.
Безперервна.
Нестримна.
Люблю тебе, доню.
Твоя мама.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як