Är ni klara, tjejer?
Kom igen, Kelly-klanen. Tiden går.
Det spricker upp. Seglingsdags.
-Har du mina wine coolers? -Vad tror du?
Ta på er flytvästarna i förväg, flickor.
Måste vi segla varje helg?
Inser du hur lyckligt lottad du är? Hur många familjer har båt?
Den har inte ens motor.
-Catherine Alexis. -Det är Lexy nu.
Självklart.
In i båten med er.
Kan jag ge dig ett råd?
Jag vet inte, Andrea. Kan du det?
-Se vad du gör mot dig själv. -Det är inget råd.
Och, jag vet inte… Du borde kanske göra bättre val.
Och…ta det lugnt med skräpmaten.
Båten kommer att kantra.
Tar du med min inhalator?
Catherine! Kom, raring!
Min mamma brukade säga att om man ska göra nåt, så ska man göra det ordentligt.
Och som med det mesta här i livet blir det lättare ju oftare man gör det.
-Tog du med min inhalator? -Ja.
Jag antar att samma regel kan tillämpas på mord.
Andrea?
Andrea, gumman?
-Rick! -Herregud!
-Var är inhalatorn? -Catherine, hjälp henne!
Lugn. Andas, gumman.
Hjälp oss!
Nej!
Jack, det är jag. Kom hit så fort du kan.
-Jag har skickat platsen. -Hon är död. Min syster är död.
Vad menar du? Hur då?
Nån dödade henne.
Jag sa till henne att det inte var nån fara.
Jag vet vem som mördade henne. Lexy Jones.
Hon dödade Rachel och Helen. Richard hjälpte nog till.
Vem pratar du med?
Vem är det?
Fan. Vem är det?
Jag kommer. Anna!
Anna?
Anna!
Anna, jag är på väg.
Jag kommer, Anna. Hör du mig? Jag kommer direkt.
Jack, vi måste prata. Vad är det som har hänt?
Anna är i knipa. Hon är vid Zwernersjön.
Lexy Jones är mördaren, Richard hjälper till.
-Jag måste prata med dig. -Följ med.
Stanna. Stanna där.
Stanna.
-Är du helt galen? -Vi måste prata.
Drar du vapen, Priya?
Varför låtsades du leta efter en ring på bårhuset?
Min fru är i knipa. Jag har inte tid med den här skiten!
Du måste prata med mig. Du är täckt av blod!
Kan du lägga ner vapnet?
Ditt dna var kontaminerat. Du styrde mig mot Duffie.
-Du avbeställde Rachels samtalslistor. -Kan du lägga ifrån dig vapnet?
Stanna! Stanna där.
Vad tänker du göra? Skjuta mig? Ska du skjuta mig, Priya?
Vi går ingenstans förrän jag får svar.
Fan.
Assistent Patel. Jag behöver förstärkning hemma hos Jack Harper.
Herre…
Jävla människor.
Vilka människor, Richard?
Rika, bortskämda,
manipulativa rövhål.
Jaha, såna människor.
Ni tror att ni kan göra vad ni vill, säga vad ni vill,
ligga med vilka ni vill utan konsekvenser.
Du vet att jag inte är sån.
Det är precis sån du är.
Du förstår nog inte vem du är gift med.
Stå still! Vi väntar här!
Priya, vänta. Jag vill bara att du tänker efter.
Tänk efter. Det är jag, okej?
Du måste lita på mig, okej?
Det är Jack. Din vän Jack.
Jag lovar att du kommer att förstå allt. Jag lovar.
Fan.
Richard, du behöver inte göra det här längre.
Du behöver inte hjälpa henne.
Med vad?
Hjälpa henne att döda kvinnorna?
Är det storyn som du ska återuppliva din lilla karriär med?
Du är ta mig fan patetisk, Anna.
-Är jag? -Ja.
Vad i helvete!
Nej!
Herrejävlar!
Du borde ha lärt dig att använda den!
Nej! Öppna dörren omedelbart.
Herregud!
Var försiktig med henne!
Anna, svara!
Kom igen!
Svara, för helvete!
Kolla där inne!
Assistent Patel, är ni okej?
Ja.
Älskling!
-Älskling! -Richard!
Richard!
-Psykopat! Du är störd. -Jag?
Hur länge har du planerat att lura hit mig?
Du lurade in mig i skogen för 20 år sen!
-Jag visste inte vad de tänkte göra. -Din jävla lögnare!
Du har alltid varit en lögnare. Du skrattade åt mig.
"Sätt dig hos oss, Catherine! Kom på min födelsedagsfest, Catherine!"
Jag dricker inte piss längre!
Nej!
Sluta!
Nej!
Älskling!
Patel, vad fan pågår hos Jack?
Zoe Harper är död.
Va? Fan!
Jag är hos Duffie. Han har sin advokat här.
Han hävdar att hans fru och Helen Wang
försökte utpressa Lexy Jones. Frun fick en örfil.
Försökte Rachel Hopkins utpressa Lexy Jones?
-Varför? -Nåt om systerns död.
Lexy Jones syster? Kände Rachel Hopkins Lexy Jones?
De gick på St. Hilary's ihop.
Enligt Clyde begick Lexy misstaget att berätta för Rachel.
Vad hette den döda systern?
Andrea Kelly.
-Catherine Kellys syster. -Japp.
Sir, Catherine Kelly är Lexy Jones.
Ni måste möta mig vid Kellys hus. Jag skickar adressen.
Kör!
Herregud!
Svara, Anna! Svara, för helvete!
-Anna! -Jack…
-Anna!
Anna!
Älskling?
Anna!
Är du okej?
Ja.
Jag är så ledsen för Zoe, Jack.
Jag vet inte vad jag ska säga till Meg.
Jag kan kanske hjälpa till.
Ja, kanske.
Vad var det mellan er?
Dig och min syster och Lexy.
Vad handlar allt det här om?
Rachel var…
…ledaren.
Men Helen och…
…Zoe visste också om det.
De…
De lockade med sig Lexy…Catherine och mig in i skogen.
På min 16-årsdag.
De sa att vi skulle ha fest.
Och…
Några män dök upp.
Män som Rachel hade…
…skickat foton på oss till.
Männen…
…förgrep sig på Catherine.
Rachel, Helen och din syster tittade på.
Jag ville berätta. Jag…
Jag började typ hundra gånger, och jag bara…
Jag kunde inte. Jag tänkte att kanske…
Att jag inte borde på grund av Zoe, och sanningen är den…
Jag har aldrig kunnat berätta för nån.
Jag tänkte att jag kanske kunde låtsas att det inte hände.
-Så det var det jag gjorde. -Ja.
-Förlåt. -Nej, det är ingen fara.
Jag önskar att jag hade berättat.
Fasen. Jag är så ledsen.
Jag är ledsen.
Herreminje.
Jag minns när Andrea Kelly dog, storasystern.
Astmaanfall, tror jag.
De var ute på sjön och seglade.
Den stackars flickan kvävdes innan de tog sig i land.
Hela avdelningen gick på begravningen. Jäkligt sorgligt.
Och märkligt.
Vad var märkligt?
Jag har aldrig sett nån gråta som Catherine Kelly.
Jag trodde att hon skulle spy.
Hennes syster hade just dött.
Jag var i källaren på begravningsbyrån och skulle ta mig en kaffe.
Där satt Catherine Kelly och åt donuts och log.
Som om hon hade vunnit högsta vinsten.
Sheriffen.
Vad fan?
Dra på trissor.
Rachel Hopkins naglar?
Det får vi verkligen hoppas.
Sheriffen.
Vi har en kniv.
Släpp mig!
Varför griper ni mig? Jag har inte gjort nåt! Inte min fru heller.
Ta den där jävla bitchen i stället!
Det är hon som är rubbad! Jag har inte gjort nåt!
-Sir, ta det lugnt. -Dra åt helvete!
-Sir. -Jag har fan inte gjort nåt!
-Du måste väl göra ditt jobb nu. -Jag antar det.
-Ska du snygga till dig lite först? -Det behövs inte.
Okej.
Vissa saker förändras aldrig.
Ms Andrews?
Ms Andrews!
Hur tryggt är det i Lumpkin County?
Granskade ni familjen Kelly?
Anna, vad tror du pågår?
-Hej. -Hej.
Jag är så ledsen för Zoe, Jack.
Ja.
Tror du att jag klarar mig?
Ja.
-Fast hennes vapen inte var laddat? -Ja.
Glöm det, Boston.
Vi är ju i Dahlonega.
Och slutligen… Det är så rart.
Vi gratulerar Atlantas Jiwoo Park.
Jiwoo, som bara är 13, gick till final i den nationella stavningstävlingen.
-Bara 13? -Bara 13.
-En begåvad ung dam. -Jag vet.
Vem kan stava till Jiwoos vinnande ord, "cozenage"?
-Frivilliga? -Definition?
Att bedra eller lura.
Meg, vi måste sätta fart. Kom igen.
-Vi spelade spökboll med mjuka bollar. -Kan du plocka upp kläderna?
För Lauren blev träffad i ansiktet.
-I ansiktet? -Ja.
-Gick det bra? -Nej, hon grinade som en jättebebis.
Frågade du henne hur det gick?
-Vi behöver inte skrivbordet. -Jo!
Är det nödvändigt? Okej, packa ner det.
-Morbror Jack, vet du vad? -Vadå?
Andre tog med sina sköldpaddor för att visa dem i skolan fast han inte fick.
-Varför inte? -Ms Fong sa "inga husdjur".
-Tog han med dem ändå? -Ja, för han är skitdryg.
Men han är inte bättre än nån annan.
Hoppa in, gumman. På med bältet, sötnos.
Morgnarna med er är så härliga, men jag måste lämna er.
Ni är dock i goda händer. Vi ses på måndag.
Till dess, från oss alla på WSK, jag heter Anna Andrews.
-Jag heter Brenning Dunnington. -God morgon.
Klart. Bra jobbat, allihop.
-Tack. -Ha en fin helg.
-Jag ska försöka. -Ta det lugnt, Anna.
Vad skulle jag ta mig till utan dig, Danny?
Det märker jag snart.
Jag måste ta av skorna. Jim, vad har du?
Vi fick papperen från Richards advokater i dag.
-Sekretessavtalet? -Allt.
Okej. Och?
En förtalsstämning skulle ha krossat honom.
Han lurar med dig till sin galna frus mordfälla och försöker skylla på dig.
Jag skulle ha stämt honom tills han hamnade på gatan.
Jag övervägde det, men vrede skadar bara den som håller fast vid den.
På tal om vrede, kan du prata med din agent?
-Är nåt på tok? -Nej.
Men gällande ditt nya kontrakt är hon lite…
-Bestämd. -Nej, påstridig.
Be henne att tagga ner lite. Vara lite mer…
-Underdånig. -Resonlig.
Okej. Jag tar itu med henne.
Bra. Tack.
Hon kan bli lite hetsig ibland.
-Förlåt. -Okej.
Hotade hon dig med erbjudandet från The Today Show?
Va? Vad menar du?
Det är bara ett av många erbjudanden. Hon är uppspelt.
Tio procent av fyra miljoner dollar räcker till Louis Vuitton och Louboutin.
Jag ska prata med styrelsen. Jag säger att jag går om du går.
-Gör du det för min skull, Jim? -Överlåt det åt chefen.
Tack.
Ha det så kul.
-Trevlig helg. -Tack så mycket.
Där är hon ju.
Du ska undvika lyft.
Det finns minst två versioner av alla historier.
Din och min.
Vår och deras.
Hans och hennes.
Det innebär att nån alltid ljuger.
Det tog lång tid, men nu förstår jag varför det gick snett.
Allt leder tillbaka hit.
Till den här platsen.
Till de som gjorde nåt som de inte borde ha gjort.
Folk känner kanske igen mitt ansikte.
De vet kanske vad jag heter.
Men de kommer aldrig att veta vem jag är.
Vi gömmer oss bakom versionen av oss själva som vi visar upp för omvärlden.
Men folk förändras inte.
Inte egentligen.
Inte innerst inne.
Vi människor är i stånd till att orsaka så mycket elände.
Så mycket grymhet.
Så mycket smärta.
Men ändå är det allra farligaste vi gör att ljuga…
…för andra.
Och för oss själva.
Det sägs att vrede bara skadar den som håller fast vid den.
Men jag håller inte med.
Vreden får mig att gå upp på morgonen.
Ja, man kan låta den förgöra en,
eller så kan man låta den hålla en vid liv.
Allt beror på hur man använder sin vrede…
…och vem man riktar den mot.
DET FINNS MINST TVÅ VERSIONER AV ALLA HISTORIER.
"Min mamma brukade säga att om man ska göra nåt, så ska man göra det ordentligt."
"Och som med det mesta här i livet blir det lättare ju oftare man gör det."
"Jag antar att samma regel kan tillämpas"…
…på mord.
Allt jag ville var att du skulle vara lycklig.
Och det var du.
Jag trodde inte att jag kunde känna mig stoltare…
…förrän jag såg dig med lilla Charlotte.
När Jack bad mig att passa mitt underbara barnbarn…
…blev jag glad.
Vad händer?
Alice? Alice!
Alice!
Läkaren kallade det plötslig spädbarnsdöd…
…och sa att det inte var nåns fel, men jag hade ansvaret för Charlotte.
Och jag svek dig.
Några månader senare försvann du.
Dina gamla band var allt jag hade kvar.
Ha nu en underbar helg och fastna inte i…
Det var med dem jag höll dig kvar hos mig.
Jag heter Lexy Jones…
Det var med dem jag höll dig nära.
Innan jag gick och lade mig unnade jag mig att titta i fem minuter.
Jag ville få dig att vara.
Jag gick till det enda stället jag trodde att du skulle återvända till.
Du kom aldrig.
Men det gjorde nån annan.
Som ett urverk.
Tack, raring.
Jag vet att det var nyfiket.
-Kör försiktigt. -Tråna inte nu.
Än sen?
Vi ses nästa vecka.
Men jag brydde mig bara om dig.
Jag fick dina videor att vara i nästan sex månader.
Jag heter Lexy Jones. Från oss alla här på WSK, god kväll, Atlanta.
Tills jag bara hade ett band kvar.
Det var omärkt, men så fort jag stoppade in det visste jag vad det var.
Din 16-årsdagsfest.
Överraskning, Anna!
Catherine, smaka.
-Anna! Sluta! Släpp mig! -Vad gör ni?
Sluta!
Släpp mig!
-Varför hjälper ingen mig? -Lugna ner dig, slyna.
Vänta…
Catherine!
-Hjälp! -Ner, slyna!
Ta henne. Ni får rabatt.
-Ner med dig. -Catherine! Snälla!
-Catherine! -Dra åt helvete.
Snälla!
Nej, sluta!
Slynan ska få en födelsedagspresent hon sent ska glömma.
Nej!
Har den äran i dag
Har den äran, kära Anna
Har den äran i dag
På årsdagen av Charlottes död bad jag om att du inte skulle komma tillbaka.
Men det gjorde du.
Och du såg dem.
Och jag ville skrika: "Åk härifrån!"
"Kom hem till mig."
"Mamma är här nu."
"Hon kan inte skada dig längre."
Allvarligt?
Jack!
Fan.
Hallå?
Den som sa "två fel gör inte ett rätt"…
Hej.
…saknade fantasi.
Och en vass kniv.
Ingen tror att en kvinna är seriemördare.
Lägg dessutom till åldern.
Förväxla beslutsamhet med demens.
Där har ni mig. Skörheten personifierad.
Men vad mitt förstånd beträffar…
Mitt minne…
…är skarpt som en björnsax.
Dra åt helvete.
Från oss alla här på WSK, god kväll, Atlanta.
Jag har dig, din lilla subba.
Det är grejen med äldre människor.
Likt bakdörrar och arbetarna som använder dem…
…blir vi oftast bortglömda.
Jag ska hem till Rachel efter skolan.
Ignorerade.
Osynliga.
År ut och år in.
Samma lås.
Samma dörrar.
Samma nycklar.
De kunde ha stoppat mig.
Men vi ser det vi vill se,
också när sanningen är mitt framför oss.
Eller under oss.
Jag hade inte tänkt döda Catherine.
Ett fängelsestraff för att hon övergav dig var rimligt.
Och jag behövde en mördare till en smaskig story.
Dahlonega Manor.
Hej. Jag vill göra en avbokning, tack.
Jag visste att du var trygg.
Jack kommer alltid att skydda dig.
Men jag räknade inte med att assistent Patel var en så bra skytt.
Men det vore lögn att säga att jag våndas över det.
Att döda Rachel fick hem dig.
Att döda Helen…
…höll dig kvar.
Och att döda Zoe…
…gav dig familjen du hade förlorat.
Jag skriver det här nu, gumman,
för snart blir du mamma igen.
Älska mina barnbarn som jag har älskat dig.
Lär dem vikten av hårt arbete…
…och planering.
Förbered dem på ett liv som är både fult
och vackert.
Oförutsägbart.
Föränderligt.
Förutom en sak.
Visa dem att en mors kärlek
aldrig bleknar,
aldrig mattas av.
Den är konstant.
Ihållande.
Obeveklig.
Jag älskar dig, min rara flicka.
Din mamma.
Undertexter: Sonja Balac