- A nevem Karen Kummerer. - A nevem Karen Kummerer.
Elraboltak.
- Elraboltak. - És elraboltak.
Elraboltak.
Az FBI által kezelt emberrablási ügyek csúnya véget szoktak érni.
A statisztikák alapján a legtöbb áldozat egy idő után az életét veszti.
Rettegett. Láttam a rémületet az arcán.
Valaki segítsen!
Egy ilyen ügyben az idő ellenünk dolgozik.
Féltettem őt.
A LEHETŐ LEGROSSZABB EX
2006-ban, 17 év házasság után elváltam a férjemtől.
Ezután újra randizni kezdtem.
A Bert Fish Orvosi Központ pénzügyi igazgatója voltam.
Saját házam volt.
Épp akkor vettem egy vadonatúj 2006-os GT Mustangot.
Teljesen független voltam. Jól éreztem magamat.
Karen az anyai nagynéném. Gyerekkorom óta nagyon jóban vagyunk.
KAREN UNOKAHÚGA
Karen egy független, vicces, bolondos nő.
Soha nem rejti véka alá a mondanivalóját.
2006-ban vele éltem.
18 éves voltam.
Karennel remekül megvoltunk.
Azt hiszem, a válás után segített neki, hogy ott lakom vele.
Így nem volt egyedül a nehezebb napokon sem.
Hosszú házasság után lett megint szingli.
Szingli volt és ismerkedett.
2006. JANUÁR
Egyik este a nővéremmel elmentünk az Ocean Deckbe.
Ott jól lehetett ismerkedni.
Scott odajött hozzám, és felkért táncolni.
Szőke, kék szemű, nagyon kigyúrt férfi volt.
Azt mondta, hogy személyi edzőként dolgozik.
Ez felkeltette az érdeklődésemet, mert akkoriban sokat edzettem.
A beszélgetés során egész vonzónak találtam.
KAREN NŐVÉRE
Másnap felhívtam, hogy érdeklődjek Scottról. Azt mondta, jól érezte magát.
Január végén ismertem meg, és a Valentin-nap igazi fordulópont volt.
Virágot és súlyzókat kaptam tőle. Rengeteg pénzt költött rám.
Sokat jártunk táncolni Daytona Beach klubjaiba.
Eljártunk vacsorázni.
Élveztem a társaságát.
Karen teljesen belezúgott Scottba.
Folyamatosan áradozott, hogy milyen jóképű.
Jól néztek ki együtt.
Láthatólag jól szórakoztak. Sokat nevettek.
Karen ezt már régóta nem tudta megélni a házasságában,
ezért szerintem nagyon örült,
hogy újra ilyen felszabadult lehet valakivel.
Az egyik kolléganőmet érdekelte a tarot és a kristályok.
Ismert egy jósnőt Connecticutban,
aki telefonos kártyavetést is vállalt.
A kolléganőm megadta a számát, ha kipróbálnám.
Nagyon kíváncsi voltam.
Végül felhívtam a nőt.
Kártyát vetett nekem.
Egyszer csak azt mondja, hogy megismertem valakit.
AZ ÖRDÖG
„Ez a férfi őrült, azonnal meneküljön előle!”
Csak legyintettem, hogy mégis honnan tudná, milyen Scott.
Sajnos nem sejtettem, hogy fején találta a szöget.
Egy idő után feltűnt, hogy Scott állandóan nálunk lóg.
Az elején csak ott hagyott pár holmit,
majd valahogy mindig ott volt nálunk.
Elvileg a szüleivel élt.
Pár sarokra laktak.
Nem akartam komoly kapcsolatot.
Nem vágytam többre randizgatásnál.
Egyik nap arra mentem haza,
hogy Scott beköltözött hozzám.
Ezt be is jelentette.
Amikor megkértem, hogy menjen haza,
elmagyarázta, hogy a tudtomon kívül egy hónapja odairányította a postáját.
Mindig kivette a leveleit a postaládából, mielőtt én hazaértem volna.
Nem igazán örültem neki,
de nem gondoltam végig, hogy mennyire fontos, hogy odairányította a leveleit.
Scott kisajátította Karent.
Ha el akartam menni Karennel vásárolni,
gyakran szólt, hogy ez szerinte nem jó ötlet.
Mindenbe beleszólt, amit Karen csinált.
Ha Karen olyan ruhát vett fel, ami nem tetszett neki,
megparancsolta, hogy öltözzön át, mert túl provokatívnak tartotta.
Karen megváltozott, miután Scott odaköltözött.
A barátommal Karenéknál vacsoráztunk egyik este.
Betettem valamit a hűtőbe, és fecskendőket találtam a polcon.
Az akkori pasim elmagyarázta, hogy ezek szteroid injekciók,
ami egyébként illegális.
Ezeket sem receptre írták fel.
Félrevontam Karent,
és megkérdeztem, hogy mit keres a szteroid a hűtőjében.
Azt felelte, hogy Scott az edzéshez használja.
Próbáltam szólni, hogy ez rossz jel.
Figyelmeztettem, hogy a szteroidos dühroham nagyon veszélyes.
Ez volt az első intő jel.
2006. márciusában Scott-tal pár hónapja jártunk.
Scott felvetette, hogy Brenna kiköltözhetne.
Szerinte elég idős volt, hogy összeköltözzön egy barátjával.
Scott egyértelműen nem kedvelt engem.
Szerintem akadályoztam abban, hogy teljeskörűen irányítsa Karent.
Karennel remekül megvoltunk Scott előtt,
majd hirtelen odaköltözött, és megkértek, hogy költözzek ki.
Ez nem Karen döntése volt.
Az igazi családon belüli erőszak Brenna kiköltözése után kezdődött.
Leszorított és kiabált velem egész éjjel.
Scott nagydarab, 100 kilós férfi volt.
Kitépte a kezemből a mobilomat, és összetörte,
hogy ne tudjam hívni a rendőrséget.
Nem tudtam elmenekülni.
A kiköltözésem után csak a munkahelyén tudtam elérni Karent,
mert máskor nem tudtunk rendesen beszélni.
Hiába faggattam, hogy mi történik vele,
azt felelte, hogy nem beszélhet róla.
Ha tudtam volna, hová fajul a helyzet, sose költözök el.
Karen teljesen bezárkózott, alig találkoztunk.
Nem akart elmenni szórakozni. Mindig Scott-tal volt.
Karennek nem volt önbizalma akkoriban, és Scott ezért tudta irányítani őt.
Karen nagyon összeomlott a válása után.
Magam is családon belüli erőszak áldozata voltam korábban,
ezért ismertem a jeleket.
Ezt mindenki másképp kezeli, de Karent lebénította a félelem.
Scott azt mondta, hogy ha akarom, kilakoltathatom,
de a bírósághoz kell fordulnom.
Őszintén szólva nem értettem, hogy kerültem ebbe a helyzetbe.
Szégyelltem, hogy ilyen kapcsolatba kerültem,
mert egy rendkívül önálló, anyagilag sikeres nő voltam.
Rájöttem, hogy segítségre szorulok.
Elkezdtem félteni a testi épségemet, és elegem lett Scottból.
Minden áron meg akartam szabadulni tőle,
ha kell, kilakoltatással.
2006. JÚLIUS
HÉT HÓNAP KAPCSOLAT UTÁN
Akkor lett elegem, amikor egész éjjel lefogott és kiabált velem.
Egyszerűen nem hagyta abba az üvöltést.
Másnap, amikor elengedett, felöltöztem, és bementem dolgozni.
Közben hívogatni kezdett a mobilomon.
Ahogy beléptem az irodába, kihangosítottam a hívást.
Odahívtam egy kollégámat.
Scott azt üvöltötte, megöl, ha nem megyek haza.
A kollégáim voltak rá a tanúk, hogy felszólítottam a kiköltözésre.
Az egyik kollégám, akivel jóban voltam, hazavitt autóval.
Elhoztuk a kutyámat.
Scott beállt mögénk.
A barátnőm egy nagyobb darab nő. Kiszállt, és elküldte Scottot.
Beültem a kocsiba Rockyval és pár holmival.
A hétvégét a barátnőmnél töltöttem, míg Scott kiköltözött.
Scott hiába költözött el, továbbra is úgy gondolta, az övé vagyok.
Megfenyegetett, hogy megöli a kutyámat, ha nem találkozom vele.
Mindig a kocsim mögé parkolt, hogy ne tudjak elhajtani.
A helyzet egyre rosszabb lett.
Elkezdett zaklatni.
Nem éreztem magam biztonságban egyedül.
Október elején megkértem Brennát, hogy biztonsági okokból költözzön vissza.
2006. októberében lettem 19 éves, és visszaköltöztem Karenhez.
Nem örültem, hogy Brenna visszaköltözött Karenhez.
Brenna még gyerek volt, de azt hitte, meg tudja védeni Karent.
Ennek nem volt semmi értelme. Még gyerek volt.
2006. NOVEMBER 11.
Egyik nap, amikor Brenna is ott volt, átjöttek az unokahúgaim.
A nappaliban ültek együtt.
Scott egyszerűen csak besétált.
Intett az unokahúgaimnak, hogy maradjanak csendben, és ment tovább.
Bejött a hálószobámba.
Kiabáltam Brennának.
Karen felszólította, hogy távozzon.
„Menj a házamból! Nem látlak szívesen. Köztünk mindennek vége.”
Scott nem hallgatott rá.
Kiabáltam Brennának, hogy hívja a rendőrséget.
Már tárcsázott is.
Scott erre kifutott a házból, és elhajtott.
Szerettem volna, ha Karen kihívja a rendőröket, de tudtam, hogy nagyon fél.
Azt magyarázta nekem, hogy Scott teljesen őrült.
Karen félt, hogy megöli, ha valami rosszat csinál.
Scott 27 hangüzenetet hagyott nekem aznap.
„Hol vagy? Miért nem veszed fel?”
Folyamatosan ez ment.
November 13-án, hétfőn, beültem a kocsimba, hogy dolgozni menjek.
Megálltam a stoptáblánál, és balra néztem.
Hirtelen valaki kinyitotta az anyósülés ajtaját.
Scott egy bokorban várta Karent,
mert mindennap ugyanarra ment dolgozni.
Scott kiugrott a bokorból, kinyitotta az ajtót a proxival,
beugrott a kocsiba, előrántott egy kést, és megparancsolta, hogy induljanak.
Üvöltött, mint egy őrült.
Azt mondta, ott helyben megvág, és nem bujkálhatok többé.
„Megvan a tb-számod, muszáj találkoznunk.”
Scott akkor szegezett nekem először kést vagy bármilyen fegyvert.
Korábban mindig az volt a stratégiám,
ha Scott robbanékony vagy erőszakos volt,
hogy nyugodt és alázatos maradtam, mert az általában segített.
Sikerült megnyugtatnom azzal, hogy beleegyeztem egy találkozóba.
Megígértem, hogy este találkozunk.
Megengedte, hogy kitegyem a Jeepjénél, amit az utcámban parkolt le.
Szóltam egy barátomnak, aki odajött a Daytona Beach-i rendőrőrsre.
Azonnal kértünk egy sürgősségi távoltartási végzést.
Azt mondták, hogy amint engedélyezik, este átadják Scottnak.
Közben Lisa hazahozott.
A kocsimat a munkahelyemen hagytam.
Így Scott nem tudhatja, otthon vagyok-e,
amikor megkapja a távoltartási végzést.
Brennával a sötétben ültünk egész éjjel. Így nem látszódott, hogy otthon vagyunk.
Féltünk, hogy Scott megöl minket.
Emlékszem, Karen rettegett.
Scott hogy szerezte meg a proxit?
Csak azzal tudta kinyitni a kocsi ajtaját.
Karen akkor döbbent rá, hogy Scott sokkal veszélyesebb, mint hittük.
Azonnal mobilszámot cseréltem.
Másnap elmentem lecseréltetni a kocsi zárait.
Egyedül a csomagtartón maradt a régi.
A szervizben úgy ítéltük, azon nem szükséges a csere.
2006. NOVEMBER 27.
2 HÉTTEL A TÁVOLTARTÁSI VÉGZÉS BEADÁSA UTÁN
Hétfő reggel elmentem dolgozni.
45 métert tehettem meg, amikor jelzett a kocsi, hogy nyitva a csomagtartóm.
Gondoltam, vásárláskor hagytam nyitva, vagy rosszul csuktam be.
Kiszálltam a kocsiból.
Le akartam csukni.
És…
Scott talpig feketében öltözve előugrott a csomagtartóból.
Megragadott, és kést szorított a torkomhoz. Sikítottam.
Megfenyegetett, hogy elvágja a torkom.
Belökött az anyósülésre.
Elhajtottunk a helyszínről.
Odahajtott a leparkolt Jeepjéhez.
Beültetett előre, de „viselkednem” kellett.
Beszállt, és elhajtottunk a Jeeppel.
Szerinte én kényszerítettem erre, mert távoltartási végzést kértem ellene.
Egy pár kesztyű hevert a volán mellett. Megkérdeztem, hogy az mire van.
Azt mondta, nem akarja összevérezni magát.
Megkérdeztem, mit akar tőlem.
Azt felelte, csak kocsikázunk egyet.
Beteget kellett jelentenem a munkahelyemen.
Szóval betelefonáltam.
Sokkos állapotban voltam.
Kerestem Karent telefonon, de nem vette fel.
Újra próbálkoztam.
Amikor másodszorra se vette fel, aggódni kezdtem.
Megegyeztünk Karennel, hogy ha az egyikünk keresi a másikat,
akkor igyekszünk minél gyorsabban visszahívni.
Amikor láttam, hogy Brenna hív,
megmondtam, hogy muszáj felvennem.
Azt kellett mondanom, hogy épp próbálom lebeszélni Scottot az öngyilkosságról.
Ezért megmondtam Brennának, hogy Scott-tal vagyok, aki öngyilkos akar lenni.
Karen kérte, ne hívjam a rendőrséget.
Tudtam, hogy Scott mellette ül.
Hallottam a hangján.
Megkértem, hogy ha értesítenem kell a rendőrséget,
ismételje el, hogy ne hívjam őket.
Azt felelte: „Brenna, ne hívd a rendőrséget!”
Azonnal értesítettem a rendőröket.
Elmondtam, hogy attól tartok, Karent elrabolták.
Egy emberrablás elsőbbséget élvez minden ügy felett.
Ilyenkor mindenkit ráállítunk az ügyre.
Meg kell találni az áldozatot, amíg életben van.
RENDŐRFŐNÖK
EGYKORI NYOMOZÓ
Nyomozó voltam a Daytona Beach-i rendőrségen, a bűnügyi osztályon.
Azonnal körözést adtunk ki.
Megadtuk Scott, Karen és a kocsi leírását.
Hangsúlyoztuk, hogy elfogatóparancs van Scott ellen, ezért fel kell tartóztatni,
és hogy Karen az áldozat.
ELTŰNT SZEMÉLY KAREN KUMMERER
Igyekeztünk találni egy nyomot, amin elindulhatunk.
Nem tudtuk, merre tartanak.
Jelentettük Karen és Scott hitel- és bankkártyáit,
hogy azonnal értesüljünk, amikor használják őket.
Abból az is kiderül, hol használták őket.
Vártuk, hogy valahol fizessenek velük.
Fontos észben tartani,
EGYKORI HELYETTES ÁLLAMÜGYÉSZ
hogy 2006-ban még nem rendelkeztünk a mai technológiával.
Manapság mindenről értesülünk.
Minden be van kamerázva, még a piros lámpák is.
Minden gyalogos átkelőnél van kamera.
2006-ban ez még nem így volt.
Féltem, persze.
Nem tudtam, Karen hol lehet, és hogy egyáltalán életben van-e még.
Scott elég átgondolatlanul rabolt el.
Azt gondolta, elvihet bárhová, senki se fogja megakadályozni.
Az első éjszakát a Sunrise Innben töltöttük St. Augustine-ben.
Kint kellett várnom a kocsiban.
Scott elvette a mobilomat és nála volt a slusszkulcs is.
Bejelentkezéskor végig szemmel tartotta a kocsit.
Felhívta az anyját, és elújságolta neki, hogy elutaztunk nyaralni.
A szobában
altatót adott.
Kényszerített, hogy lefeküdjek vele.
Tudtam, hogy a legjobb túlélési stratégia, ha engedelmeskedem.
Volt nála egy kés, ha kiabálni kezdenék.
Azzal bármikor megölhet.
Próbáltam mindent megtenni, hogy életben maradjak.
1 NAPJA ELRABOLVA
2 NAPJA ELRABOLVA 2006. NOVEMBER 28.
Másnap elfogyott Scott pénze, ezért megállt egy banknál,
hogy én pénzt vegyek ki a számlámról.
Megálltunk egy Wachovia Bank bankfióknál, és kivettem 500 dollárt csekken.
Scott ott állt mellettem, a zsebében egy késsel.
Úgy éreztem, nincs választásom.
Hiába szólok, hogy Scott elrabolt, azonnal elvágná a torkomat.
Tudom, hogy van biztonsági őr a bankban, de mire reagálna, túl késő lenne.
Kaptunk egy értesítést, hogy Karen kivett 500 dollárt St. Augustine-ban.
Amint megkaptuk a jelzést, tudtuk, hogy észak felé tartanak.
A rendőrség kiszállt a bankba, és megtudta, hogy Scott és Karen járt ott.
A felvételen jól látszik, hogy Karen retteg.
Scottnak erőszakos múltja volt, és megtudtuk, hogy drogozni is szokott.
Most már pénzhez is jutott.
Nagyon aggódtunk. Merre mehettek?
Próbáltuk felgöngyölíteni Scott múltját,
hogy megtudjuk, kihez fordulhat, vagy ki tudna mesélni nekünk róla.
A bátyám Daytona Beachen volt rendőr.
Egyik nap váratlanul felhívott, hogy hihetetlen hírei vannak.
„Scott Freeman elrabolt egy nőt.”
2006. NOVEMBER
1991. JÚNIUS
Az 90-es évek elején az egyik barátnőm egy bowlingpályánál dolgozott,
aminek volt egy népszerű bárja.
Ott ismertem meg Scott Freemant.
Egyből feltűnt, hogy milyen jóképű.
Azt mondta, tűzoltó.
Felkeltette az érdeklődésemet.
Scott love bombolt, vagyis elárasztott a szeretetével.
Fontos, hogy én akkor még csak 22 éves voltam.
Scott hat évvel idősebb voltam nálam.
Scott baromira nyomult, állítása szerint bolondult értem.
Nagyon elbűvölő volt, ezért elkezdtünk randizni.
Amikor megismertem, tűzoltó volt Ocala városában.
De ez nem tartott sokáig.
Nem sokkal azután, hogy randizni kezdtünk,
Scott elmondta, hogy kirúgták a tűzoltóságtól.
Akkoriban még a szüleivel élt együtt.
Egyértelművé vált számomra,
hogy Scottot valójában az anyja tartja el,
mivel Scottnak nagyon sokáig nem volt munkája.
Scott egyértelműen irányított engem érzelmileg.
Azt is megmondta, hogy mit vehetek fel, és mit nem.
Rendkívül irányító és manipulatív volt.
Apám korábban elhunyt, és a halála után elmentem egy jósnőhöz.
Azt reméltem, kommunikálhatok apámmal.
A nő tarot lapokból jósolt,
és az első lap, amit felcsapott, az ördögé volt.
Azt mondta, egy zavart ember lát a környezetemben.
Azt mondta, ez az ember drogozik, és börtönt is látott a jövőben.
Scott időről időre
napokra eltűnt, mindenféle magyarázat nélkül.
Biztosan tudom, hogy crack kokaint fogyasztott és függő volt.
Az eltűnései drogozási epizódokkal függtek össze.
Két éve jártunk,
amikor ellátogatott hozzánk az egyik barátja a barátnőjével Észak-Karolinából.
Egyik este elmentünk szórakozni egy klubba.
Mindnyájan iszogattunk.
A buli után, amikor hazaértünk,
arról beszéltünk, hogy rendeljünk pizzát.
Scott egyszer csak kiakadt,
és a torkomnál fogva megragadott, és felkent a falra.
Nagyon megijedtem. Nem értettem, mi ütött belé.
Kiszállt hozzánk a rendőrség,
de azt mondtam nekik, hogy nem akarok feljelentést tenni.
Mivel még fiatal voltam,
megmagyaráztam, hogy biztos csak túl sokat ivott, és nem akart valójában bántani.
Közben a fejemmel tudtam, hogy ez nagyon rossz jel, és menekülnöm kéne,
de a huszonéves szívem ellenkezett, mert azt hitte, szerelmes.
2000. JANUÁR 19.
9 ÉV KAPCSOLAT UTÁN
Hazaértem a munkából, és Scottot ittasan találtam.
Azt akarta, hogy menjek vele egy bárba.
Nemet mondtam, mert részeg volt.
Teljesen kiszámíthatatlanul viselkedett. Baromi dühös volt.
Nagyon gyanúsan viselkedett.
Odaléptem a szekrényéhez, és elkezdtem átnézni a különböző táskákat.
Találtam egy dobozt, ami csekkek tárolására volt.
Ahogy felemeltem, zörgött.
Kinyitottam, és fecskendőket találtam benne.
Tudtam, hogy baj van.
Scott elkezdett szteroidot használni, attól viselkedett ennyire őrült módjára.
Megpróbáltam kérdőre vonni a szekrényben talált dolgokról,
amitől azonnal dührohamot kapott.
Arcon csapott, és megpróbálta elvenni a cuccaimat.
Ezt követően megragadta a torkomat, és felkent a falra.
Meg akart fojtani.
Annyira féltem!
Kijöttek a rendőrök, és megkérdezték, hogy rendben vagyok-e.
Scott üvöltve rohant ki a folyosóra.
Neki esett a rendőröknek, és próbálta elküldeni őket.
Rendkívül harcias volt.
Ellenállt, amikor le akarták tartóztatni, ezért lefújták borsspray-vel.
Ez egy fordulópont volt nekem, tudtam, hogy nem maradhatok vele.
2000. JANUÁR 19.
2006. NOVEMBER 28.
Amint a bátyám hallott Scottról,
teljesen kiakadva hívott fel, hogy értesítsen.
SCOTT VOLT BARÁTNŐJE
„Scott elrabolt egy nőt.”
Elborzadtam, hisz ez akár velem is megtörténhetett volna.
A bátyám elmagyarázta, hogy menekülőben vannak.
Kérdezte, hogy nem tudom-e, merre tarthatnak.
Volt egy ötletem.
A bátyám megkért, hogy találkozzak Hawkins nyomozóval.
Ebbe beleegyeztem.
Felsoroltam Janet Hawkinsnak az összes helyet, ahol jártam Scott-tal,
ahová szerintem elviheti Karent.
Tudtam, hogy Scottnak egy közeli barátja Észak-Karolinában él.
Biztosra vettem, hogy oda megy.
Az emberrablásból vezető hír lett a sajtóban.
Féltettem Karent.
Nagyon féltettem őt.
St. Augstine-ból észak felé indultunk.
A Days Innben szálltunk meg Észak-Karolinában.
Ugyanaz történt, mint St. Augustine-ban.
Bealtatózott.
A kés állandóan nála volt.
2 NAPJA ELRABOLVA
3 NAPJA ELRABOLVA 2006. NOVEMBER 29.
Amikor másnap reggel induláshoz készülődtünk,
megpillantottam a jegyzettömböt.
Ösztönösen zsebre vágtam.
Nem tudom, miért.
A mai napig nem tudom, miért kaptam fel.
Charlotte-ból Bryson Citybe hajtottunk. Ott megálltunk enni valamit.
A Bar-B-Que Wagon főszakácsa voltam 11 éven át Bryson Cityben.
Teljesen átlagos munkanap volt.
Főszakácsként volt egy kis pihenőm az ebédidő után.
VOLT BBQ-SÉF
Kimentem a hátsó ajtón,
ami a parkolóba vezetett, és rágyújtottam.
Ott álltam, amikor megérkezett egy jármű.
Egy fekete Jeep volt.
Egy nő kiszállt az anyósülésről,
és mozdulatlanul állt.
Barátságosan rámosolyogtam,
és ő egyáltalán nem viszonozta a mosolyomat.
Nem értettem, hogy miért ilyen bunkó.
A tekintete teljesen üres volt.
A férfi is kiszállt, és megfogta a karját.
Ők bementek az étterembe, és meg visszamentem a konyhába.
Kimentem a mosdóba.
Elővettem egy tollat a táskámból.
Gyorsan megírtam egy üzenetet: „Karen Kummerer vagyok. Elraboltak.
Hívja a Daytona Beach-i rendőrséget!
Ez nem vicc. Kérem, kerülje a feltűnést!”
Reméltem, hogy senki se szól, míg ott ebédelünk.
Féltem, hogy Scott megöl, ha értesül az üzenetről.
Az étterem után egy benzinkúthoz hajtottunk.
Ott is kimentem mosdóba.
Nagyon féltem.
Scott őrt állt a vécé előtt, míg én bent voltam.
Nem hagyta, hogy bárki más ott legyen velem.
Ott is hagytam egy üzenetet.
Nagyjából 20 perc telhetett el, amikor kimentem a mosdóba.
Megfordultam, hogy lehúzzam a vécét, és megpillantottam egy cetlit.
Automatikusan nyúltam érte, hogy kidobjam.
Amint hozzáértem a papírhoz,
az egész testemet kirázta a hideg.
Amint elolvastam,
egyből tudtam, hogy ki írhatta.
A mosdóból azonnal rohantam a telefonhoz.
Hívtam a rendőrséget.
Megkérdezték, hogy ott vannak-e még,
de mondtam a rendőröknek, hogy már elmentek.
Visszagondolva a parkolós incidensre,
rájöttem, hogy a nő nem bunkó volt,
hanem félt.
Rettegett. Láttam a rémületet az arcán.
„Valaki segítsen!”
Értesítettek minket, hogy találtak egy üzenetet,
amit Karen hagyott egy észak-karolinai étteremben.
Nagyon örültünk, mert ezek szerint Karen még életben van.
Ráadásul volt elég lélekjelenléte, hogy üzenetet hagyjon.
Így jelzett nekünk.
ELRABOLTAK
Az első üzenet után megkönnyebbültem.
Karen életben volt, ezért volt még remény.
Észak-Karolinában találtuk az üzenetet, tehát Scott több államot átszelt.
Így az ügy nem a mi hatáskörünkbe, hanem az FBI-éba tartozott.
Az FBI által kezelt emberrablási ügyek csúnya véget szoktak érni.
A statisztikák alapján a legtöbb áldozat egy idő után az életét veszti.
VOLT FBI-ÜGYNÖK
Az, hogy Karen elkezdett üzeneteket hagyni maga után,
rendkívül okos döntés volt.
Nem tudom, hány embernek jutott volna ez eszébe.
Ilyenkor a legtöbb ember attól fél, hogy baja esik,
ezért nem mer semmit sem tenni, ami veszélybe sodorná.
Karen rájött, hogy muszáj cselekednie, különben sosem fogják megtalálni.
Scott Freeman rendkívül veszélyes ember volt.
Valóságos időzített bomba volt.
Olyan helyeken szálltunk meg, ahol nem kérnek személyit.
Mindenhol készpénzzel fizettünk.
Scott nem akarta igazolni magát.
Többször megkértem Scottot,
hogy egyszerűen rakjon csak ki a kocsiból.
De nem volt hajlandó elengedni.
3 NAPJA ELRABOLVA
5 NAPJA ELRABOLVA 2006. DECEMBER 1.
Pénteken elhagytuk Pigeon Forge-ot.
A Georgia állambeli Trentonban is hagytam egy üzenetet.
Itt is ugyanazt írtam.
„Karen Kummerer vagyok. Elraboltak.
Hívja a Daytona Beach-i rendőrséget! Ez nem vicc.”
Onnan a 160 km-re lévő Sneadbe mentünk Alabamában.
Ott is hagytam egy üzenetet a benzinkúton.
A motellel szemben, ahol megszálltunk, volt egy Wachovia bankfiók.
Addigra alig volt már pénzünk.
Felvetettem, hogy vegyünk ki pénzt, de Scott nagyon dühös lett ettől.
Lecsapta a kést az asztalra.
„Ne felejtsd, hogy ez mindig nálam van!”
Az üzenetekből tudtuk, hogy Karen még életben van,
de elég frusztráló volt,
hogy folyamatosan egy lépéssel mögöttünk haladtunk.
Az idő nem a mi oldalunkon állt.
Minél több idő telik el, annál nagyobb a veszélye,
hogy nem találjuk meg Karent életben.
ÜRES SZOBA ELÉRHETŐ
Akkor még nem tudtam, hogy megtalálták az üzeneteket.
A szállodai szobákban mindig ügyeltem rá, hogy ne kapcsoljuk be a híradót,
mert féltem Scott reakciójától, ha értesül az üzeneteimről.
5 NAPJA ELRABOLVA
8 NAPJA ELRABOLVA 2006. DECEMBER 4.
Hétfőn elautóztunk New Albanyból Greenville-be, Mississippi államban.
Alig volt pénzünk.
Megálltunk egy benzinkútnál, és induláskor Scott szólt,
hogy telefonálnia kell.
Hallottam, hogy a kocsi mögött kiabál a telefonba.
A szavait nem tudtam kivenni, és nem tudtam, kivel beszél.
Nagyon dühös volt.
SCOTT FREEMAN ANYJÁNAK A HÁZA
A rendőrség lehallgatta Scott szüleinek a telefonját,
így végighallgatták, amikor Scott felhívta az anyját, hogy pénzt kérjen.
Szívem, csak 150 dollárom van.
Fizessem be neked?
Fizesd be! Hihetetlen, hogy még nem tetted meg.
150 dolcsival nem megyek semmire.
Az arra elég, hogy megverjek valakit a pénzéért.
Kösz a nagy semmit!
Scott nem csak egyszerűen dühös volt.
Érezni lehetett az ártó szándékot a szavaiban.
Tényleg csak ennyid van? Szerezz még pénzt!
Különben én fogok szerezni.
- Helyes. - Kénytelen leszek bazmeg…
Ne ronts a helyzeteden, Scott!
Nincs más választásom. Fogd be!
- Van választásod. - Szia!
Higgadj le, Scott!
Szia! Fizesd be a pénzt!
Szeretlek.
A hívás szerencsére elég hosszú volt, hogy az FBI be tudja mérni.
Ebből kiderült, honnan telefonált.
Greenville-ben volt, Mississippiben.
Be kellett fizetnünk a pénzt.
Elmentünk egy bankautomatához.
Felvettük a 150 dollárt.
A rendőrség megfigyelte Scottot, amikor megpróbálta felvenni a pénzt.
Azonnal oda küldtük az FBI-t és a helyi rendőröket
az automatához.
Elhagytuk az automatát.
Scott vásárolt egy kis cracket.
Felhajtottunk az autópályára.
Azon a napon hazamentem ebédelni.
A konyhaasztalnál ültem, amikor csörgött a telefonom.
A felettesem volt.
Megkért, hogy dobjak el mindent,
és azonnal üljek kocsiba, és induljak el Leland felé.
Egyszerre beszéltem a mississippi autópálya felügyelettel,
a washingtoni megyei seriff irodával és a clevelandi rendőrséggel.
Alig gurultam öt perce a 61-es autópályán,
már megkaptam a kocsi leírását.
Tudtam, Karen hogy néz ki.
Scott Freeman leírását is megkaptam.
Két perccel később
meglátok egy kocsit, amire illik a leírás.
Lassan utol is értem.
Egyértelműen Karen ült a kocsiban.
Sosem felejtem az arckifejezését. Láttam, hogy fél.
Nem nézett rám, csak meredt maga elé.
Nem beszélgettek.
Mr. Freeman is csak előre nézett.
A feletessem értesítette az autópálya rendőrséget,
akik több egységet is küldtek.
Az autópályán Scott egyszer csak szólt, hogy követnek minket.
Felnéztem, és mindenhol szirénázó rendőrautókat láttam.
Scott kiabálni kezdett.
„Egy pillanat” mondogatta.
Nagyon gyorsan mentünk, sikítottam.
Megpróbált lehajtani az autópályáról.
Amint Mr. Freeman meglátta a rendőröket, tudta, hogy miért keresik.
Karen attól tartott, hogy Scott le fogja szúrni a kocsiban.
Bár már majdnem megmenekült,
ekkor volt a legnagyobb veszélyben.
A rendőrök elzárták az utunkat.
Nagyjából 25 rendőr pattant elő, és fogott ránk fegyvert.
Azt hittem, meg fogok halni.
Hirtelen kirántották Scottot a kocsiból, és leterítették.
Egy lenyűgöző rendőr odajött, és kimentett.
Megkérdeztem,
hogy van-e nála fegyver. Megkértem, hogy vigyázzon rám.
Átkísért a mentőhöz.
A vérnyomásom 250/150 volt.
Nem akartam kórházba menni.
Nem akartam elhagyni a rendőrt.
A rendőrnek sikerült megnyugtatnia.
Átkísért Anne LaHaye, az FBI-ügynök kocsijához.
Azt mondta, ott biztonságban leszek.
Így lett vége.
Egyszer csak felhívtak.
Az FBI volt, bejelentették, hogy Karen náluk van.
Scottot pedig letartóztatták.
Borzasztó hálás voltam. Alig akartam elhinni.
Mindenki izgatott volt, amikor elkaptuk Scottot.
Megkönnyebbültünk.
Mind meghatódtunk, többen sírtunk is.
A rendőrség átkutatta Scott Jeepjét, miután letartóztatták.
Egy nyitott rugós kést találtak, ami a vezetőoldali ajtó rekeszében volt.
A kocsiban volt még egy kötél és takarók.
Emellett találtak egy dobozt is, amit crack kokain szívására használtak.
Ebből a rendőrség meg tudta állapítani,
hogy az emberrablás kitervelője Scott volt.
Scott letartóztatása után a parancsnokom úgy döntött,
hogy mivel Karent szörnyű trauma érte, nem ültetik fel egy repülőre.
Megkértek minket Jakarival, hogy autóval vezessük haza.
Karen nagyon kimerült volt.
Igyekeztünk gondoskodni róla, és hazavittük Daytonába.
Amint megláttam Karent, megöleltem.
El se akartam engedni.
Nagyon megható pillanat volt.
SCOTT FREEMANT MINŐSÍTETT ZAKLATÁSSAL, FEGYVERES EMBERRABLÁSSAL,
A TÁVOLTARTÁSI VÉGZÉS ÉS A PRÓBAIDŐ MEGSZEGÉSÉVEL VÁDOLTÁK MEG.
2007-BEN MINDEN VÁDPONTBAN BŰNÖSNEK TALÁLTÁK,
ÉS ÉLETFOGYTIGLANRA ÍTÉLTÉK.
2025-BEN, A BÖRTÖNBEN HALT MEG.
Karen lelki beteg volt.
Mindentől félt.
A legapróbb zajtól összerezdült.
Még a hangunkat sem emelhettük fel mellette.
Egy percet sem tudott egyedül lenni.
Nagyon nehéz volt Karennek.
Hibáztatta magát, amiért nem ellenkezett. De a félelem lebénította.
Ezt sokan nem értették.
Csodálom Karen erejét azok után, amin keresztülment.
Hiába láttam bizonyos jeleket Scotton, amikor jártam vele,
nem tudtam, hogy ezek az erőszak előjelei.
Akkoriban erről nem beszéltek annyit, mint most.
Sokat dolgoztam magamon azóta.
Egyértelmű lett számomra, hogy már az elején voltak jelek,
csak nem voltam képes ezeket akkor meglátni.
Ma jól vagyok.
Hálásnak érzem magam. Most már másképp állok az élethez.
Hihetetlen szerencsés vagyok, hogy élek.
Mindenkinek mondogatom, hogy az élet túl rövid.
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa