Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Saturn devorându-și fiul,
de maestrul Francisco de Goya,
pictat între 1820 și 1823.
Vrem să-i mulțumim ambasadorului Spaniei pentru munca sa,
astfel încât pictura lui Goya să fie cu noi timp de un an.
Mulțumesc.
Mulțumesc mult!
NEW YORK SUA
Vă mulțumesc că ați venit la eveniment, mai ales marchizelor de...
BANGKOK THAILANDA
Inés.
Spune da, te rog!
De când te-am cunoscut, sunt cea mai fericită femeie.
CIUDAD DE PANAMA PANAMA
Am o veste excelentă pentru tine. Ambasadorul a dat unda verde.
AMBASADA SPANIEI
Da, ți-am trimis un link ca să vezi ce cameră preferi, bine?
Cu dimensiunile și tot restul.
Poimâine o să te sune de la minister.
O să ridice tot materialul.
TOKIO JAPONIA
AMBASADA SPANIEI
Bună treabă, Takeshi!
Mulțumesc pentru muncă.
AGENTUL ZETA
RIBEIRA SACRA, GALICIA SPANIA
CENTRUL NAȚIONAL DE INFORMAȚII (CNI) MADRID, SPANIA
Poftim.
Operațiunea Ciénaga, proaspăt ieșită de sub tipar.
Ce știm despre ea?
Cei patru agenți asasinați au participat la ea
și, de atunci, toți au avut identități false.
Elena, dacă presa face legăturile, se va dezlănțui iadul.
Știi ce ai de făcut. Terorism, ISIS, Al-Qaida, tot ce vrei.
Bine.
În dosar, mai era încă o fișă.
Asta.
Caută-l pe ministru.
Nimic nu iese de aici până nu știm cu ce avem de-a face.
Am înțeles.
Ce o să faci?
Unicul lucru posibil.
Pepe. Trebuie să plec.
Bine. Termin eu.
Mulțumesc.
Să mergem!
Ce subtil!
Cu un telefon, n-ai fi acceptat.
Nu accept nimic.
Azi n-ai pornit televizorul, așa-i?
Nu am televizor.
Sunt aici ca să mă deconectez.
- Sunt în concediu, îți amintești? - Îmi amintesc.
Ți-am cerut un an. Acum o jumătate de an.
Mai vorbim peste șase luni.
Mă-ntorc imediat.
Iago!
Haide, ia asta. Așa.
Trebuie să iei lingura.
Așa...
Hai că poți. Haide!
Bravo, mamă! Ești o campioană.
De ce nu mi-ai zis?
Așa. Are zile bune și rele.
Când am venit de la Beirut, nu mai vorbea.
Foarte bine.
Așa.
Ai ochii maică-tii.
Ea spune că la fire semăn cu el.
Nu-i așa, mamă?
Tatăl tău e o legendă, se spune.
Toți căzuții ajung legende. Haide!
Ultima. Așa...
Andreia!
Foarte bine.
Poftim, ia!
Cele patru victime trăiau sub identități false,
în diverse ambasade spaniole.
- Toți, sub protecția guvernului. - Se ascundeau de cineva. De ce?
Nu știu. Dar acel cineva i-a găsit și executat.
De ce cei patru?
Victimele aveau o legătură.
Au participat la o misiune acum 37 de ani.
Sunt foști membri ai CESID, spioni de școală veche.
Ce fel de misiune?
Nu-ți pot spune altceva. Nu există dosare.
Lăsăm puține în scris, dar lăsăm ceva.
Da. Dar despre operațiunea Ciénaga nu s-a scris nimic
sau ce a fost scris a fost distrus.
Elena, acum prioritatea mea e mama.
Vreau să-i fiu alături cât timp mai are.
- Înțeleg perfect. - Bine.
Ar mai putea fi comisă o crimă.
La operațiunea Ciénaga au participat cinci agenți.
Au fost găsite patru victime.
- Nu-l găsiți pe ultimul. - Exact.
Acum se numește Salvador Ancares.
A dispărut, n-a fost la muncă azi.
A fost mutat la ambasada din Tallinn, Estonia.
Ori e mort, ori se ascunde.
Sigur. Dar găsirea lui e mai importantă decât crezi.
Ancares e singurul care ne poate spune ce a fost operațiunea Ciénaga
și cine ne ucide oamenii.
Regret, Elena, dar așa stau lucrurile.
Vorbim peste șase luni. Ți-am zis deja.
Dacă ar putea vorbi, mama ta te-ar sfătui să accepți.
Poftim?
Jur că n-am vrut să afli așa.
CONFIDENȚIAL
Ce-i asta, o glumă?
E fișa lui Salvador Ancares.
Ciénaga, 1987.
E cel pe care vreau să-l găsești și să-l protejezi.
Nu, tatăl meu... A murit într-o misiune când eram copil.
Nu poate fi el.
Sigur.
Éric Baena a murit acum 34 de ani.
Cei cinci agenți au fost înhumați
înainte de a fi mutați sub identități noi.
Mama nu m-ar minți cu așa ceva.
- Regret. - Nu e el.
Abia acum aflu și eu.
Iago, găsește-l pe Ancares!
Să-ți spună ce se-ntâmplă.
Tata e mort.
Iago, mama ta e în pat acum. Eu plec.
Mulțumesc.
- Pe mâine! - Pe mâine!
Tatăl meu încă trăiește?
Spune ceva, mamă.
Haide! Un gest, orice.
AMBASADA SPANIEI
Azi se pensiona, de asta arată așa.
Îl așteptam.
- Când n-a apărut... - Biroul lui?
Acesta.
- A primit vreo scrisoare sau vreun colet? - Nu.
A cumpărat ceva ce îi putea fi trimis?
Nu, de obicei, nu primea nimic aici.
- Ești sigură? - Da.
- Țigările lui. - Astea?
Da.
Fuma fără știrea soției, așa că cerea să-i fie aduse aici.
Un cartuș săptămânal, vinerea.
Azi e joi.
Mă lași o secundă singur, te rog?
- Desigur. - Mersi.
De ce n-a apărut ca ceilalți? Trebuie să fie în viață.
Obțin imaginile camerelor din zonă.
Ancares sau asasinul lui trebuie să fi lăsat urme.
Vorbește cu soția lui, poate afli ceva.
Te sun când am imaginile.
Elena, un lucru.
Mai are un fiu.
Știai?
Zeta, acum e important să-l găsești pe Ancares.
Bine.
Mama ta e aici?
- Mama ta. - Mamă!
- Bună! Jesús, da? - Da.
- Intră! - Mulțumesc.
Se purta ciudat în ultima vreme?
Avea zile când se purta... ciudat.
Odată i s-a părut că era urmărit, dar...
cine ar urmări un atașat cultural în Estonia?
Nu știm.
Hans, dragule, du-te în camera ta, te rog.
Are vreo legătură cu asta?
Doamne! Știam că-mi ascunde ceva. Sunt atât de proastă!
Ascultați-mă, calmați-vă. Îl vom găsi. Mă auziți?
Dnă Karlsson, e un loc din casă unde petrece mai mult timp?
Dnă Karlsson, calmați-vă.
Aici.
CLIC PE BUTON PENTRU DECRIPTARE
CHEIE DECRIPTATĂ LIPEȘTE PAROLA
Bună dimineața, bună ziua, bună seara!
Dacă te uiți la asta, noi cei cinci din Ciénaga am fost vânați.
Dacă ai venit să mă ucizi, nu mă vei găsi.
Nici nu-ți voi spune nimic despre misiune sau ce s-a întâmplat.
Te rog, nu le face rău. N-au nicio legătură, nu știu nimic.
Și, dacă ești unul dintre cei buni...
Buni, răi, e complicat să tragi linie în ce facem noi, știu.
Două lucruri: protejează-mi familia
și în plicul ăla ai tot ce-ți trebuie deocamdată.
Iago, verificăm codurile, care arată ca ale noastre.
- Altceva nu ți-a zis? - Nu.
- Șefa, vino să vezi asta. - Să vedem, o clipă.
Codurile ne duc la coordonatele GPS de aici.
Zeta, confirmat. Sunt codurile noastre.
Nenorocitul!
Zeta?
Ridică-te!
Mâinile sus!
Scoate-ți casca! Acum!
Acum!
Întoarce-te!
Întoarce-te naibii!
Întoarce-te!
Serviciul Columbian de Informații.
Lasă jos arma.
Salomé Suárez. Așa.
Numele de cod?
Alfa.
- Și al tău, Jesús Bao? - Zeta.
Mi-au spus „Alfa” pentru că eram prima din clasă.
Pesemne că erai ultimul.
De ce caută Columbia un fost spion spaniol mutat în Estonia?
În ultimele zile, cineva l-a urmărit pe Ancares.
Nu știu. Când am ajuns, deja dispăruse.
Și, în loc să te identifici, mă ataci și mă jefuiești.
Poftim?
Eu am ajuns pe parbriz, nu?
- Plicul spune unde e Ancares? - De unde știi că e un plic?
Ți-am zis, eram prima din clasă.
De ce nu l-a controlat CNI pe Ancares?
Te rog!
- Sigur nu vrei nimic? - Nu beau.
- Fac cinste. - Nu beau.
- Faci asta de mult timp? - De prea mult timp.
- De ce ai ales profesia asta? - Cineva trebuie s-o facă.
Da. Și ești genul care nu-și spune niciodată numele real.
Nu ți-l pot spune pentru că nu mi-l amintesc.
Tu ți-l spui tuturor?
Depinde. Între colegi...
Nu, nu suntem colegi.
Atunci, ce vrei să faci?
Tu fă ce vrei. Eu aștept ordine.
Să încercăm din nou.
- Operațiunea Ciénaga a fost în Columbia? - Ciénaga?
Dacă-l cauți pe Ancares, trebuie să fi fost în Columbia.
- Nu face pe proasta! - Nu fac.
- Ai făcut-o de la început. - N-aș ști de unde să încep.
- Nu? - Nu.
Am o propunere.
Dacă-mi spui unde e Ancares,
îți spun ce știu despre operațiunea Ciénaga.
Câștigăm amândoi. Amândoi căutăm același lucru.
Nu lucrez în echipă.
Începând de acum, o faci.
Cum zici.
Spune.
Am vorbit cu agenția columbiană.
Alfa e agentul ei cel mai bun. Șefa promoției sale.
Ancares și cei patru agenți morți operau ilegal în Columbia.
Operațiunea Ciénaga a fost secretă pentru toate agențiile.
Columbia și Spania au acum același obiectiv:
să-l găsească pe Ancares și să clarifice ce s-a întâmplat.
Ce ți-au promis?
Columbienii știu mai multe decât noi.
Dar nu ne vor da nimic până nu vorbesc cu el.
Dacă îl aducem la ei, ne vor da asasinul.
Se pare că știu cine e.
Ceva mi se pare dubios.
Zeta, începând de acum, noi și DNI lucrăm în echipă.
- Cred că glumești. - Am mâinile legate.
Coordonatele. Ai aflat ceva?
Da, ne duc la cimitirul Sf. Ioan Botezătorul, Rio de Janeiro.
Am verificat dosarele Centrului pentru servicii legate de acest loc.
Am găsit o factură din 1990 cu cheltuieli funerare.
E o piatră funerară cu nume și prenume.
Nu mai spune nimic.
- Ancares l-a înhumat pe Éric Baena acolo. - Da.
Zeta, pleci în Brazilia.
RIO DE JANEIRO BRAZILIA
CIMITIRUL SF. IOAN BOTEZĂTORUL
Mă auzi?
Tare și clar.
Măturător. Tricou portocaliu.
Alfa, am găsit mormântul.
Și acum?
Sunt flori proaspete.
Hei! Tu! Rămâi pe loc!
Am zis să te oprești!
- Pot să te întreb ceva? - Îmi pare rău, lucrez.
Ascultă! Stai pe loc!
Oprește-te!
Hei! Ticălosule!
Oprește-te!
Rahat!
Oprește-te! Hei!
Gata, nu mișca!
Mâinile, arată-mi-le!
Întoarce-te!
Arma pe care o ai acolo, las-o jos încet!
Mergi!
Ușurel! Așa!
Ancares. Unde e Ancares?
Ți se pare amuzant?
Aruncați armele!
Lăsați armele, nenorociților!
Mai bine lăsați armele.
Haideți, fir-ar!
Bun, fă-le pe plac. Așa!
Poșeta!
Dă-i poșeta.
Poșeta!
Toate bune?
Știți procedura.
Voi puteți să plecați.
- Repede! - Haideți odată!
Haide, să mergem!
Bătrânul n-o vrea pe fată.
Doamne! Fir-ar al dracu'!
Bun, suntem aproape.
Am ajuns.
Asta e. Haide, afară!
Încetișor. Urcă!
Haide, să mergem!
E totul în ordine la ambasadă?
Sigur că da, niciodată nu se întâmplă nimic acolo.
Era nevoie de tot circul ăsta?
Se presupune că suntem profesioniști.
Nu asta e atitudinea potrivită.
Te întreb din nou: de ce mă cauți?
Ca să te apăr.
Jesús Bao.
Nu ești în stare să te aperi pe tine. Care ți-e numele de cod?
Zeta.
E bine toată lumea din Casa de pe Cuesta de las Perdices?
Acum îi spunem „Centrul”.
Multe columbiene la Centru?
Misiune comună, până când gorilele tale au aruncat-o din duba în mers.
- De ce mă caută Columbia? - Știi de ce.
Ca să clarifice ce s-a întâmplat acum 37 de ani acolo.
Ciénaga. Ce s-a întâmplat?
Întrebările le pun eu deocamdată. Bine, Zeta?
Ai fost la mine acasă și mi-ai văzut familia. Ce mai fac?
Luminează-mă cu înțelepciunea ta și spune-mi ce vezi.
Mai ai o familie care are nevoie de protecție?
Foarte bine, Zeta! Puștiul și-a făcut temele.
În Spania, se știe că ai fost căsătorit și ai avut un copil.
Viața aia a fost a lui Éric Baena.
Știi unde e îngropat Éric Baena de 34 de ani.
Ai mare grijă cu viața asta, Zeta, mare grijă! E complicată.
Centrul îți va permite să trăiești multe vieți.
Toate acele vieți, Zeta, le vei trăi în schimbul vieții tale.
A mea este acum acolo, în Estonia, la Tallinn.
- Îmi vei proteja familia? - Ți-am spus deja, e meseria mea.
Dar trebuie să ne spui de ce Ciénaga
ne-ar putea face rău.
Cum o să-mi salvezi viața bâjbâind în întuneric?
Nu există dosare ale misiunii. Bănuim că CESID a distrus totul.
Nu era nimic de distrus. Erau anii '80.
Cine vă vrea morți și de ce?
Calmează-te. Fii mereu calm.
Misiunea a fost organizată în jurul unei ferme columbiene
foarte aproape de Medellín. La Ciénaga.
De ce ați acționat autonom pe teritoriu străin?
Ne-am dus la ferma La Ciénaga după un star al cocainei,
un tip al naibii de isteț. Sito Baltar.
Sito Baltar?
CNI nu se ocupă de traficul de droguri.
Sito era momeala pentru Tirapu.
Membrul ETA.
Asier Zabaltegui, zis „Tirapu”.
Cel mai mare ticălos din aripa militară a ETA.
Cum Tirapu a ajuns în Columbia
e începutul tragediei noastre, a ta și a mea.
În anii '80, Tirapu a avut o ascensiune meteorică printre tinerii recruți ai ETA.
La nici 25 de ani, conducea deja Comandoul Biscay.
Și puștiul avea stofă.
Dacă te mirosea spaniol, erai mort.
Instinctiv, fără să-și dea seama,
Tirapu devenise o stea în ascensiune în lumea terorismului,
o mașină de ucis perfectă.
Până când a sărit calul.
Apasă-l!
La naiba! Rahat!
Iată-l!
Drace, e încă în viață!
Scapă de javră!
După acel masacru, guvernul a decis să-l elimine.
Ne-au dat mână liberă, ochi pentru ochi, dinte pentru dinte.
Astfel, guvernul obținea capital politic.
Problema a fost că ETA a anticipat mișcarea
și și-a exilat teroristul vedetă în Columbia.
Cum l-ați găsit pe Tirapu?
Serviciul de informații al poliției ne-a informat că traficantul Sito Baltar
se întâlnea regulat cu Tirapu și, evident, am urmat această pistă.
Încet!
Încet! Ăsta nu e nisip, costă bani.
Sito Baltar. Ce figură!
Paco! M-auzi? Paco!
În anii '80, Sito Baltar era regele absolut al traficului de cocaină
și, ca orice rege bun, avea control total asupra unor porturi din Columbia
de unde plecau transporturile în lume.
Sito plătea bine și toată lumea era mulțumită.
Dacă îi stăteai în cale, îți arăta cine stăpânea ambele maluri ale Atlanticului.
Căci Sito Baltar se știa bine protejat de prietenii lui din FARC.
Frate! Îți stă bine în verde, omule.
- Cum e familia? Bine? - Bine.
Protejându-l, gherila își hrănea afacerea
și nu era revoluție.
Erau cocaină și arme.
Era cum zicea mama, câinele care se învârte în jurul cozii.
Înțelegerea era simplă.
ETA antrena FARC să fabrice și să manevreze explozibili,
iar FARC furniza arme către ETA.
Și Baltar, pentru o cotă frumoasă, aducea acele arme în Euskadi.
Luăm vârful, îl încălzim și, în același timp...
Salut!
Avem un narcotraficant cu porturi și nave,
o armată de gherilă cu soldați și arme
și un membru bine camuflat al ETA care trimite o grămadă de arme acasă.
- Ce lipsește? - Armele. De unde au apărut?
Din La Ciénaga,
ferma celui mai impresionant traficant de arme din Americi.
Cine?
Îți mai dau o lecție de istorie.
În 1985, acum 40 de ani, răspundeam de...
Să-i spunem „traficul ilegal din port”.
Uneori, în mare parte din noroc,
eram cu un pas înainte și împiedicam
intrarea unei mici părți a armelor în Spania.
Ce naiba faci, dobitocule? Nu mișca!
Dă-mi ăla!
Într-una dintre operațiuni, am descoperit
numele furnizorului armelor
care ajungeau la aripa militară a ETA.
Furiase. Teo Furiase.
Teo Furiase, zis „Furia lui Dumnezeu”.
La Ciénaga era viața lui Furiase.
Era casa, templul, buncărul lui.
Și am constatat că Furiase era absolut intangibil.
Își construise imperiul mituind judecători, afaceriști și politicieni,
care îl lăsau să acționeze liber în America Latină.
N-am fi mers niciodată după el dacă n-ar fi luat legătura cu Tirapu.
Dar luase legătura. Și așa am ajuns în Columbia noi, cei cinci de la agenție.
Bună!
- O clipă. - E rândul meu.
Nu, nimic.
Tirapu era un profesionist. Nu ieșea niciodată din La Ciénaga.
Rămâneam fără timp și bani și n-aveam nimic.
Superiorii începeau să-și piardă răbdarea.
Cum ați reușit să-l găsiți?
Un pont.
- Un pont? - Un pont. Mereu e un pont.
Sursa era de încredere?
I-aș fi încredințat viața mea.
Ne-a furnizat ziua, ora și locul
unui schimb de serviete între Furia lui Dumnezeu, Baltar și Tirapu.
Sfânta Treime a nenorociților, laolaltă în același loc.
- Ai văzut ce am organizat pentru tine? - E minunat!
Locația era problematică. Familii, copii...
Dar era singura noastră șansă.
Tirapu părăsea Columbia în acea noapte, iar noi cinci
eram convinși că misiunea va fi rapidă și curată.
Dacă cineva se răzbună pe CNI după 37 de ani,
înseamnă că n-a fost așa cum v-ați dorit.
- Ce a mers rău? - Reține ceva.
Tirapu era un mare ticălos, dar prost nu era.
Bun, sunt aici.
Tirapu a ales să fie văzut în marea zi a festivalului,
în ziua în care știa că va avea protecție maximă,
cu toate acele familii drept cel mai bun scut.
- Bună! - Bună!
Ce mai faci?
Coșmarul unui agent sub acoperire,
să provoace victime într-o țară străină.
Tirapu știa că nu va merge nimeni după el într-un așa mediu.
N-am avut încotro. A trebuit să contramandăm.
Dar n-a fost așa.
Vânarea lui Tirapu devenise o problemă de stat.
Părăsea Columbia și putea fi ultima șansă.
Mai rău, în acea zi, cineva l-a avertizat pe Furiase.
Descoperiseră că eram pe urmele lor.
Și s-a dus naibii totul.
Eram un puști.
A fost cel mai nasol moment din prima mea viață de agent.
Cine crezi că s-ar putea răzbuna pe voi?
Oricine are legătură cu oamenii pe care i-am lichidat la festival.
Tu ce crezi?
Să facem ceva.
Noi doi mergem la Bogotá.
Chiar acum.
DNI are întrebări pentru tine.
Mai întâi, o să-i spui bunicii ceva, Scufiță Zeta.
De ce naiba vrei să întâlnești lupul?
Am venit să te protejez și asta voi face. Plecăm.
Zi-le să lase armele, nu-ți mai repet.
Sunt curios să văd cum ai de gând s-o faci.
Partenera mea te țintește. Așa că nu te prosti.
- Ai grijă! - Al naibii!
Aruncați armele! La pământ!
Puneți dracului armele jos!
- Ușurel! - Armele jos!
Aruncați-le!
Puștiul pleacă acum!
Armele la pământ!
Puștiul pleacă!
Lasă jos arma! Arunc-o!
Și bagă alea în geantă! Haide!
Lucrurile lui...
Lucrurile din rucsac.
Pune-le în geantă.
Scoate rucsacul.
Te-am ascultat destul.
Grăbește-te! Repede!
- Încetișor. - Lasă. Ia-o!
Ia naibii geanta!
Haide, să mergem! Tu, nu mișca!
Îți zbor dracu' creierii!
Acolo, la naiba!
- Jos arma! - Stai! Arunc-o!
Îl împușc în cap!
Lăsați armele jos!
Potoliți-vă! Lăsați armele jos!
Lăsați armele jos!
Totul e în regulă!
E în regulă. Las-o jos!
Cheile mașinii!
Dă-mi cheile!
Târfa! Prindeți-o!
Haideți, s-o luăm încolo!
Ieși dracului de acolo! Ieși!
Nu mai face așa, fir-ar să fie!
Haide, fir-ar!
Ai pierdut.
- Ai pierdut. - Nu mă-mpușca!
- O omor pe târfă. - Nu mă-mpușca!
Ușurel!
- Dă-i drumul! - Dă-i drumul, târfă! Băga-mi-aș!
- Fii calm. - Unde e ăla cu motorul?
Hai, ce naiba, mișcă-te!
Pornește! Dă-i drumul!
E nebun! Nu m-ai văzut?
- Unde te duci? - La baie.
BOGOTA. DNI. ÎN CINCI ORE NE ACTIVĂM
Toate bune?
Toate-s rele, slavă Domnului!
SERVICIUL COLUMBIAN DE INFORMAȚII (DNI) BOGOTÁ, COLUMBIA
Bună! Alfa.
- Elena Faron. - Hugo Landa.
Alfa.
Elena Faron, Hugo Landa.
Ne așteaptă înăuntru.
Ancares, veniți cu mine.
Zeta, așteaptă la hotel.
- Pe aici. - Eu am terminat?
Nu sunteți autorizat să intrați.
Dar hotelul dv. e vizavi. Puteți merge acolo.
Odihnește-te. Meriți. Vorbim mai târziu.
Scuze, dle. Puneți-vă aici lucrurile.
Regret, dar trebuie să păstrez asta.
Bună mișcare. Vino!
Mulțumesc.
BUNĂ DIMINEAȚA! TOTUL E BINE AICI. A DORMIT TOATĂ NOAPTEA.
Dacă nu vă deranjează, prefer versiunea sumară.
Columbia urmărește ceva legat de asasinarea agenților noștri.
Nu știm ce,
dar amenință cu o criză diplomatică dacă nu cooperăm.
Insistă că sunteți singurul care-i poate ajuta.
În schimb, ni-l dau pe autorul crimelor de la ambasade.
Asta este o prioritate pentru ministru. Trebuie să răspundem opiniei publice.
Nu minți, Landa. Ministrul trebuie să plutească-n rahat,
cum fac miniștrii de obicei. Plutesc în rahat.
Zeta îmi știe condițiile.
Colaborez cu voi o ultimă dată și dispar. În viață.
- Definitiv. Da? - Prea bine.
- Bine. - Acum mă scuzați,
mă duc să mă așez pe tron.
- Poftim? - Mă duc să mă cac.
Voi nu vă căcați? Normal, voi nu vă căcați niciodată!
- Așteptăm aici. - Fir-ar!
Haideți.
- Mâinile! - Liniștește-te.
Cine sunteți?
Ne-a trimis bătrânul spaniol.
Ancares?
- Nu știu ce nume are acum, dar... - Stați pe loc!
Bine.
Eu sunt Marlon, el e Flaco și ea e Vivi.
Venim neînarmați...
și vrem doar să ajutăm.
Să ajutați cu ce?
Asta ți-o va spune bătrânul. Acum, ai încredere-n noi.
Flaco.
Încet. Pune pe masă ce ai în rucsac. Haideți, amândoi!
- Scoatem echipamentul. - Așa.
Bun, pe masă. Și fără prostii, bine?
Bine.
- Haide! - Bine.
Dă-mi căștile.
Așa.
Să ne apucăm de treabă!
Marlon, m-auzi?
Dragă!
Mă bucur să-ți aud vocea după atât timp, frate.
Auzi, suntem la hotelul de vizavi cu noul tău iubit.
Zeta, acum ascultă
și învață puțin de la bătrâni.
Ceva miroase putred aici, dar încă nu știu ce e.
Vreau să fii ochii mei acolo, bine?
Nu-ți face griji.
De asta-s aici.
Suntem toți implicați, lucrăm pentru tine.
Dar trebuie să mă asculți și să nu vorbești până nu-ți spun eu.
Sunt în mâinile tale, Marlon.
Și, când sunt în mâinile tale, ești foarte încântat.
Și asta îmi dă emoții mari.
Așa e iubirea, dragă.
Așa e iubirea.
- Elena Faron. - Bună!
- Abia așteptam să vă cunosc. - Și eu.
- Hugo Landa. - Bună!
- Vă rog, luați loc. - Mulțumesc.
- Bună seara, domnilor. - Bună seara.
Sunt Diana Herrera. Bine ați venit în Columbia!
Diana Herrera și Diana, zeița vânătorii.
În sfârșit, are chip persoana responsabilă de acest festival.
Știți multe despre festivalurile din Columbia?
Da, destul de multe. Cine sunt cei trei tenori?
Dl Ciobanu, dl Oaie și dl Câine.
Diana, ai nevoie de un veterinar bun.
E tot același nemernic bătrân.
E cunoscut simțul dv. al umorului.
Dar fiți pe pace, eu conduc.
Ei sunt aici ca să se asigure că nu ieșim în decor.
Așa este. Și, cum veți vedea, v-am adus aici
fiindcă DNI vrea să clarifice evenimentele din Columbia din 1987.
Nu trebuia să mă răpiți pentru asta.
Să vă răpim? Scuze, dle, v-am adus aici ca să facem pace.
Desigur. Și vorbești chiar acum cu porumbelul păcii.
Le trage țeapă.
Și-ar fi bine să lași arma deoparte până nu se descarcă.
Atunci, sunteți Salvador Ancares?
Da, de multă vreme.
- Și înainte, erați... - Baena. Éric Baena.
- Știi deja. Treci la subiect! - Desigur.
Unitatea dv. a operat ilegal pe sol columbian
ca să prindă un terorist spaniol.
Misiunea s-a soldat cu un masacru. Vrem să stabilim responsabilitatea.
Definește „responsabilitate”.
Persoana care a ordonat foc
într-o zi festivă într-un loc public plin de familii.
Persoana în cauză e în fața ta chiar acum.
Poza, Alonso, te rog!
Douăzeci de morți și zeci de răniți.
S-a prescris, Diana.
Nu înțeleg ce naiba facem aici. S-a prescris.
Știți ce nu înțeleg? Următoarea, Alonso, te rog.
Dle Ancares, avem imagini cu dv. în ziua deflagrațiilor de la ambasade.
Te provoacă, amice.
Vedeți ceva neobișnuit la ele?
Ai mare grijă la ce spui.
Nu.
Nu?
Nu, totul e normal. Văd lucruri de agent de informații.
Nu pare suspect că singurul supraviețuitor al operațiunii Ciénaga
e șeful cel mare?
Și mai suspect, asasinul nu a încercat să-l ucidă, ci să-l răpească.
A fost identificat răpitorul?
Nu, nu apare în dosar.
Nici autorii exploziilor de la ambasade.
Sigur că n-a fost identificat.
Unei zeițe a vânătorii ca tine îi trebuie mulți bani și resurse
ca să atingă acel nivel de profesionalism și invizibilitate.
Și deja știi toate astea, pentru că știi exact cine i-a angajat.
Și vă vom spune. La timpul cuvenit.
Bun, vreau să vă întreb un lucru.
Ați avut contact cu decedații în ultimele luni?
Știm că da, dle Ancares.
Trebuie doar să confirmați.
Așa este.
O ziaristă a contactat-o pe Celia acum o lună.
Alo?
Cunoștea multe detalii despre Ciénaga
și voia să discute cu noi toți ca să publice un reportaj.
Nu trebuia să fie atunci.
Erau mulți civili, a scăpat de sub control.
- Ați luat legătura cu ea? - Nu.
Dar ne-am întâlnit toți cinci pentru că nu știam cum să procedăm.
LONDRA REGATUL UNIT
Celia ne-a spus că ziarista știa tot despre operațiune
și că nu și-a divulgat sursa,
însă știa lucruri pe care doar noi le puteam ști.
Evident, a fost o întâlnire tensionată.
Ați putea fi mai exact?
Știți că se joacă.
Vor trage în orice moment.
Să vedem...
Aveți numele ziaristei?
Centrul tău de informații știe că ești prost?
Dle Ancares, aveți grijă. Nu suntem în Spania.
Vă mai întreb o dată.
Aveți numele ziaristei? Da sau nu? E simplu, chiar și pentru dv.
Nu era nicio ziaristă.
Era o momeală ca să ne marcheze și, apoi, să ne lichideze.
Cine? Cine voia să vă elimine?
E plictisitor, Diana. Nu progresăm deloc.
Ești amabilă să ne spui cine e?
Ce este?
Interferențe.
- Ai auzit? - Da.
Nu doar noi ascultăm.
Semnalul e de la hotel. De deasupra.
Șefule, continuă să-ți faci treaba și uită-te pe geam.
Suntem spionați.
De ce ați dispărut după incidentul din Tallinn?
Eram atât de speriat,
încât efectiv făceam diaree pe mine.
Da, dar puteați cere ajutorul CNI-ului.
Sigur, puteam.
Puteam să fac asta.
- Dar n-am făcut-o. - De ce?
Lasă vrăjeala, Diana, zeița vânătorii!
Era clar că ne trădase cineva.
Nu putea fi decât de la CNI
sau de la altă agenție cu acces la informații sensibile.
Douăzeci de morți într-o țară străină, e ceva destul de sensibil.
Nimic din ce va fi mai departe nu va fi întâmplător.
Căci coincidențele, Diana, nu există în meseria noastră.
Nu înțeleg. La ce vă referiți?
Spun că rahatul în care suntem acum se înalță până la etajul 12.
Etajul ăsta, voi și cu mine...
suntem în rahat până la gât.
Dacă ne mai jucăm de-a spionii,
rahatul se va ridica încă cel puțin opt etaje.
Așa că tu hotărăști.
- Etajul 20. - Confirmat.
Etajul 20, camera 20-06.
- Vivi, du-te! - Ce jucăm,
cu tot rahatul pe care-l avem, Diana...
Să recapitulăm.
Alonso.
În 1987, a fost măcel în cea mai importantă zi
a Festivalului Florilor din Medellín.
Măcelul a fost atribuit unui război al cartelurilor.
Până am descoperit că un grup de spioni spanioli a acționat fără acordul nostru
și a fost responsabil de operațiune.
Iar acum cineva îi lichidează.
Esteban Furiase, primul născut al lui Teo Furiase și moștenitorul imperiului său.
Bun, e liber.
Puteți să urcați.
În regulă.
Acum 37 de ani,
Esteban Furiase și-a pierdut tatăl în operațiunea dv. neglijentă.
Vă caută și vă atacă pe fiecare în parte.
Am aflat și vrem să știm ce s-a întâmplat
până nu ne explodează alt rahat în față.
- Noutăți? - Marlon, totul e ascultat.
Șefule, ai o cârtiță acolo cu tine.
Microfonul transmite în direct.
Urmăriți IP-ul!
- Apare Medellín. - Medellín?
O fermă.
E La Ciénaga.
Șefule, e Esteban Furiase.
Vreau să înțelegi situația actuală.
Unul dintre cei din camera unde ești
e o cârtiță din cartelul lui Esteban Furiase.
Tușește dacă vrei să tai transmisia, dar persoana va ști.
Se pare că s-a rezolvat cazul.
Avem deja asasinul.
După cum spui, Elena, „se pare”.
Ideea că Esteban Furiase răzbună
moartea tatălui e o ipoteză solidă,
dar e doar o ipoteză.
Aveți dovada că Esteban Furiase e în spatele crimelor.
Arestați-l și ne ocupăm de extrădare.
- Nu e așa simplu. - De ce?
Îl predăm pe Esteban Furiase,
dar numai când știm totul. Ne lipsește piesa-cheie.
Așa că să ne întoarcem la început!
De ce să ucidă patru agenți și să vă cruțe pe dv.?
Înțeleg.
Ce înțelegi, Ancares?
Înțeleg problema.
Hai să le tăiem transmisia! O să le spargem timpanele.
Ia de-aici, jigodie!
În regulă, șefu'.
E timpul de dans, dragă. Sper că ești în formă, băbătie fricoasă.
Vreau protocoalele de securitate de la La Ciénaga, acum!
Am înțeles.
Ne oprim?
Nu, e în regulă.
Deci, Esteban Furiase.
Una din două: ori nu ai probe destule
ca să-l înhați, ori nu-l poți înhăța fiindcă are prieteni puternici.
Toți am fost într-o situație ca asta la un moment dat, Diana.
- Tot în La Ciénaga locuiește? - Da.
Nu iese deloc de-acolo. De ce?
La Ciénaga era ca o fortăreață.
Nu puteai intra sau ieși.
Îmi închipui că e tot așa, da?
Văd că știți cum merg lucrurile.
Intrarea în casa dlui Furiase ar fi un act de război.
Mai ales în lipsa probelor.
Diana, intră!
Fă-o bine.
Nu lași urme și trăim fericiți până la adânci bătrâneți.
„Fă-o bine”, cum ați făcut dv. în operațiunea Ciénaga?
Nu, nu o autorizăm deocamdată.
Sunt sigur, frate,
că ne mai spionează cineva.
Nu-i lăsa să te păcălească ei mai întâi.
Haide să punem cărțile pe masă.
Bine, Diana?
Ce vrei de la mine?
V-am spus deja.
Vrem persoana responsabilă de măcel.
Începem.
Pregătește scutul, frate.
Adevăratul responsabil.
Îl vrem pe Casiel.
Casiel?
Nu le-ai spus alor tăi?
- Știți cine e Casiel? - Nu.
Ancares,
poți clarifica cine e Casiel
și de ce nu e în dosare?
Nenorociții știu.
Cine e Casiel?
- Nu pot să spun. - Ești surd sau ce?
Îți pun o întrebare.
Asta ți-o spune bătrânul spaniol.
Doar noi cei cinci din La Ciénaga aveam informații despre acest nume.
Și Casiel.
Fie îmi spuneți cum ați ajuns la Casiel, fie punem punct aici.
Nu, informația nu vine de la morți, ci de la clanul Furiase.
Așadar, fie vă scapă ceva, fie ne trageți țeapă, colega.
Acum trei săptămâni, am descoperit că Furiase
ținea în secret informații de mai bine de 30 de ani.
Un om infiltrat ne-a adus informații prețioase.
În regulă, Andresito.
Vezi camera asta mică?
O să-i povestești tot ce ne-ai spus.
Asta este.
Liniștește-te, nu vei păți nimic.
Banii și biletul sunt gata. Nu vei păți nimic, omule. Haide!
Șeful era obsedat de spaniolul ăla, Ancares.
Și a ordonat lichidarea colegilor lui de la ambasade.
Vreau să fie o super petrecere.
- Mă ocup eu. Las-o în seama mea. - Desigur. Nu-ți face griji.
- Andresito. Ciao, dragostea mea! - Șefu', ai grijă!
Am intrat în casă când a plecat șeful și i-am clonat computerele.
Mă auzi?
Am deschis sertarele și am găsit un computer mai mic înăuntru.
L-am clonat.
Apoi am observat că era și un plic.
L-am deschis și înăuntru era o felicitare cu un nume scris de mână.
Și care era numele?
Casiel.
Gata, asta e.
Ne uităm la computerul lui Furiase, unde am găsit dosarul ascuns.
Cine e Casiel, dle Ancares?
Aveți declarația tipului și proba din computer. Săltați-l pe Furiase!
Am stabilit că intrarea la Furiase
e o declarație de război.
Iar Andresito a apărut mort la două zile după acele imagini.
Măi, ce coincidență!
Bun așa.
Vi-l dau pe Casiel când garantați siguranța mea și a familiei mele.
Și o veți putea garanta doar după ce cade Esteban Furiase, da?
E decizia voastră. Acceptați sau nu.
Unde pleci?
Să fumez.
Aveți multe de discutat.
Un ultim lucru: aveți un om al lui Esteban Furiase aici.
- A pus microfoane, camere... - Prindeți-l!
Doamne...
Ușurel, Diana, ușurel.
Totul e în regulă acum. Le-am întrerupt semnalul.
Reține că oferta mea nu e negociabilă.
Mi-l dai pe Esteban, ți-l dau pe Casiel.
Vreau asta în scris, Elena.
- Nu sunt de acord. - Nu.
Când se termină, veniți toți trei în biroul meu.
- Diana... - Ți-am zis nu acum!
Desfă-ți palmele!
Continuă să monitorizezi.
Ești un adevărat nemernic, dar ești un geniu, Marlon.
Ești un vulpoi bătrân, șefule.
Ancares, cine e Casiel?
Calmează-te, Zeta.
Tocmai i-am expus un soldat din inima DNI-ului,
deci e foarte probabil să se fi infiltrat în partea CNI care ne-a expus.
Cât despre Casiel, răbdare.
Acum nu e sigur să împărtășim nimic.
A cedat și ți-a zis pentru cine lucra?
Doar că un intermediar l-a plătit
să acceseze camerele și microfoanele clădirii, atât.
O ziaristă, un intermediar... Esteban Furiase își face temele.
Dar e și o veste bună. DNI îți acceptă cererea
în schimbul lui Casiel.
Ancares, cine e Casiel? De ce n-a fost înregistrat la CNI?
Ce dracu' vor columbienii cu Casiel?
Nu știu și nici nu-mi pasă.
Era agentul nostru?
El a ordonat acțiunea
și de asta e scos din circuit?
Ancares, cine este? De ce îl protejezi?
Ce este? N-aud nimic.
Ce este?
L-am pierdut.
Casiel... de ce crezi că e bărbat?
Casiel e femeie?
Cu bunele și relele ei,
e cel mai loial agent pe care l-a avut Casa.
I l-am cerut pe Tirapu, ni l-a dat,
sacrificând inimaginabilul.
Numele ei.
E în viață?
Ți l-aș putea da, dar pe Casiel nu pui mâna.
De ce?
Acea Casiel pe care o știm nu mai există.
Nu lucrează ca noi doi.
Dar loialitatea ei e vie, nu?
Nu te uita așa la mine. De asta i-ai ales fiul,
știai că va termina treaba.
Ancares, nu te juca cu focul.
Noi doi ne vom juca veșnic cu focul.
Casiel e Pilar.
Și am încheiat naibii discuția.
Întoarce-te!
Vezi dacă e un bruiaj de semnal.
- Durează mult? - Nu știu.
Tu știi pe-aici...
Dar nu știu.
Ce rol a jucat Pilar în Ciénaga?
Încă nu pot să-ți spun.
De când știi că Iago e fiul tău?
E familia mea. Am fost mereu cu un pas înaintea voastră.
O să-i spui?
La timpul cuvenit. Acum, lasă-i să creadă
că acest Casiel e bărbat.
Și de ce îmi spui mie?
Dacă nu scap, trebuie să ai grijă
ca ticăloșii ăștia să-l scoată pe Furiase din ecuație.
Știi că Columbia nu va acționa oficial contra lui Furiase.
E prea puternic.
Dar îți sprijină echipa.
Ești schizofrenică, Elena? Vezi vreo echipă?
Ești cel mai bun activ al nostru. Ai relații.
Sunt pensionar.
- Pensionarii pescuiesc. - Îl vreau pe Furiase,
iar prețul e identitatea lui Casiel.
Ca să-l prindem pe Furiase, o torni pe Casiel,
obțin protecție pentru tine și familia ta,
iar tu mergi la pescuit. Cât timp vrei tu.
Într-o zi, te vei îneca în rahat și voi fi de față!
Sunteți acolo?
Alo! Ce s-a întâmplat?
Află de ce dracu' nu mă auzi!
A dispărut semnalul. Ce am ratat?
N-o să-ți placă, Marlo. Câtuși de puțin.
Plec acum.
Foarte bine.
Strângeți tot, mergem la Medellín.
Să mergem!
Ce ți-a spus oficialul?
Că 250.000 de dolari cumpără 15 minute de întuneric...
Conveniserăm 30 de minute.
Bun-venit la Medellín, Columbia!
Ei bine, timp de 15 minute, vom fi fantome în labirintul ăla.
Apoi rămânem descoperiți.
Dacă vrem să renunțăm, acum e momentul. Depinde de tine.
Marlon, urmezi.
Foarte bine. Bun-venit la La Ciénaga,
moșia lui tati Teo.
Dotată cu tehnologie de ultimă oră,
camere de securitate cu senzori de mișcare
și senzori biometrici în casă.
Contactul tău va dezactiva sistemul, nu?
Nu, doamnă. Cei 250.000 au acoperit doar dezactivarea securității pasive.
De generatoare mă ocup eu.
Habar n-am însă cine se va ocupa
de nenorociții ăia.
Câți sunt?
La fermă, 12. În casă, câțiva de încredere.
Dormitorul principal?
După mărime, credem că e ăsta,
deci Esteban și Miss Venezuela 2015 dorm aici.
Iar în celălalt, copiii.
- Câți copii? - Un băiat și o fată.
Dobitocul locuiește cu soacră-sa.
- Ce fătălău... - Îl vreau viu pe nenorocit.
Acte, viramente, plăți către asasini.
Ca să-l extrădăm, trebuie să-l legăm de crimele de la ambasadă.
Nu-mi ajung patru poze de rahat dintr-un laptop. Da?
Fără urme, 15 minute. Când aveți coletul,
Marlon vă ia din punctul stabilit.
Întocmai.
Zeta. Viu.
Bine. Flaco, Vivi.
Ar trebui să fim la o oră de pană.
O oră!
Ce s-a întâmplat?
Băieți, ce e cu lumina?
Trimiteți cinci acolo!
Ce este?
Șefu', La Ciénaga e fără curent.
Generatorul?
A umblat cineva la el.
- Hai să luăm copiii! - Iubitule, ce-i asta?
Scoală, prințeso!
- Scoală, prințesă! - Dragule, prințul meu.
- Va fi bine. - Scoală-te, iubire!
- Va fi bine. - S-a întâmplat ceva?
- Va fi bine. - Nimic, nu e curent.
Duceți copiii în sufragerie!
Hai, scumpule! Să mergem! Așa.
Totul e-n ordine?
Da, domnule.
Toți oamenii scotocesc ferma.
Dacă trebuie să luați ceva, faceți-o acum.
De la birou.
Chemați întăriri! Aduceți paramilitarii!
Atenție, la dreapta!
Să mergem!
Au trecut zece minute.
LIPSĂ SEMNAL
Ce se petrece?
- Nu e semnal. - Rămâi calmă.
Ascundeți-vă după canapea!
Anita, vino aici. Ia-l.
Regret, vin după mine.
- Esteban, ce se petrece? - Protejează copiii!
- Dar tu? - Protejează copiii!
Mă întorc imediat. Nu te mișca de aici!
- Aveți grijă de ei! - Da.
Acum! Trebuie să-l protejăm pe șef!
Foc!
Ești teafăr?
Două minute. Trebuie să plecăm.
Scoate-i de-acolo!
Aruncă arma, Furiase!
Arunc-o! Trage draperia!
Deci tu m-ai trădat.
Ce dracu' faci?
Legitimă apărare. Să mergem!
Marlon spune că a venit curentul.
Câteva mașini paramilitare au plecat spre La Ciénaga.
Zeta, îl ai pe Esteban Furiase?
- Cred că nu ne recepționează. - Zeta!
- Paramilitarii sunt la un minut. - Ancares, scoate-i!
Șefu', paramilitarii sunt aici.
O să-mi fie greu să-ți scot gașca.
- Haide! - Scoate-i!
- Punctul de întâlnire! - E rănită.
Extracție, fir-ar să fie! Mișcă!
Urcă!
- Hai! - Repede! Să mergem!
Urcă!
Pornește!
O să treacă într-un minut.
Știu.
- Dă-i bice! - Mobilul lui Furiase.
Slavă Domnului că erau doar 12.
Doisprezece, 24, 36...
- E totuna. - Nu mă enerva!
Bine.
Bunicule, ne întoarcem la bază. Cei doi sunt teferi și nevătămați.
Bine, în regulă.
- Bine. - În regulă.
Foarte bine, ați lucrat excelent!
Nu-i așa, Zeta? Furiase?
- Mort. - Ce?
L-a ucis Alfa.
- Drace! De ce? - Legitimă apărare.
Telefonul lui Furiase.
Măcar avem ceva.
Mersi, Zeta, bravo! Să vedem ce scoatem din el.
Bine lucrat!
Bine? Furiase e mort, știi?
Ce-i cu fața asta?
Ai fi preferat să fii cel mort?
Nu.
Un ticălos în minus. Ne bucurăm toți, Iago.
Șefule, e teafără.
Un proiectil în vestă, o lovitură zdravănă și spaima.
Sigur ești mândru de treaba de rahat pe care ai făcut-o.
Ești o adevărată gorilă.
Dă-o înapoi!
- Asta? - Da, s-a blocat.
Nu-s așa sigur.
- Da, derulează înapoi. - Bine.
Cum te simți?
- Sunt bine, mulțumesc. - În regulă.
- Ai găsit ceva, nu? - Nu, nimic deocamdată.
- Vreo veste bună cu telefonul? - Nu.
Nimic încă.
Bine, atunci.
E rândul dv. Unde e Casiel?
Fă-te bine. Vorbim mai târziu.
Alfa, înțelegerea era Furiase. Viu.
Viu sau mort. Îți trebuiau probe împotriva lui.
Ai mobilul lui.
Uite ce e, Alfa.
Imediat ce aflăm ce e în telefonul ăla, vorbim.
Casiel! Sau nu plecați niciunul!
- Elena! - Vin.
Bine, Ancares.
Asta este.
E timpul să începi să vorbești.
Unde e Casiel?
De ce o protejezi atât?
Firește, o protejez.
O protejez.
De unde știi că e femeie? N-am spus nimănui care nu e mort.
Nu mă subestimați! Eu am dezgropat cazul.
O căutăm de câțiva ani.
Casiel a fost...
sursa noastră de informații cea mai valoroasă.
Era imposibil de intrat în La Ciénaga
și Casa a făcut singurul lucru la care se pricepe.
A infiltrat o femeie sub acoperire.
O femeie a cărei identitate și rol au fost strict secrete.
Pe atunci, o chema Sara Varela.
A intrat în poliția națională
pentru că tatăl ei era una dintre gărzile civile ucise de Tirapu.
- Trăiască Garda Civilă! - Trăiască!
Era motivată puternic.
De asta avea să aibă atâta valoare pentru noi,
pentru că avea să fie loială până la capăt. Și a fost.
Au trimis-o aici să-l seducă pe Furia lui Dumnezeu
- ... și să ajungă la Tirapu. - Sara.
- Inés. Încântată! - Și eu.
- Éric. - Ce faci? Îmi pare bine.
- Lucas. - Îmi pare bine.
Furiase își pierduse soția, deci părea rezonabil
să i-o strecurăm în pat pentru a obține informații
Măi să fie!
Frumoasă, nu?
Banală.
Banală?
Sara, asta e La Ciénaga.
Astea-s cele trei zone unde vom schimba informații.
Va trebui să găsim un nume.
Am instruit-o cu privire la caz
și am transformat-o în agent sub acoperire.
Sara Varela n-a mai existat și a devenit Ana Vázquez.
Dar noi, pentru siguranță, am botezat-o Casiel, un acronim.
Inițialele numelor noastre.
Doar noi șase o cunoșteam sub acest nume.
Ei bine?
- Era o zeiță. - Mergem? Ține.
Furiase i-a căzut mototol la picioare.
Bătrânul Teo Furiase își îneca amarul la Sausalito,
un local pentru puști bogați la periferia Medellínului.
Trebuia s-o punem pe Casiel în cârlig și să-l așteptăm să muște.
Și a mușcat.
Pedrito, cine e gagica aia?
- Ana, domnul Furiase. - Încântată!
Sara a devenit hobbyul lui Teo. A început să vadă și să audă lucruri.
Și așa nobilă!
Și așa bine împrejmuită. Și asta e minunat, într-adevăr.
Haideți! Pentru Furiase, desigur.
- Ăsta e... - Măiculiță!
Da, de asta ai nevoie.
Un cadou care...
În fiecare luni, îmi dădea raportul.
Ne întâlneam incognito, evident, și...
- Ești bine? - Da.
Apoi s-a întâmplat inevitabilul și s-a complicat.
De ce nu lăsăm toate astea în urmă?
Îi pot trimite pe alții.
Nu plec până nu-l prind pe ticălosul ăla.
Și și-a riscat viața ca să afle
totul despre armele pe care Tirapu urma să le cumpere de la Furiase.
Ziua, ora, locul, totul.
O operațiune perfectă, dacă nu era un mic detaliu.
Tirapu trebuia să fie...
tușa finală a atâtor sacrificii, dar, în acea zi, totul a mers prost.
Duc fata la festival.
- Distracție plăcută! - Da.
Cred că ne-ntoarcem până la 17:00.
- Sigur, voi fi aici. - Ești prudent, nu? Bine.
Operațiunea a luat-o razna când au apărut civilii.
Și putea fi mai rău.
Și a fost.
Mai adu-mi unul!
Nenorocita!
Pentru cei de acasă,
cum zicem aici.
Aveți un apel.
Mă scuzați.
Haide... Tată!
Femeia aia e rea, te înșală.
E o ticăloasă.
Jur că, pentru o clipă,
Sara și cu mine urma s-o încheiem ca pe orice altă misiune, dar...
Cine dracului ești?
Mami!
Eram doar niște copii.
Niciunul nu era pregătit pentru asta, niciunul.
- Mamă! - Niciunul.
Trezește-te!
Nu mă interesa decât s-o scot de acolo.
Toți am fost vinovați și, într-un fel, toți...
am murit atunci.
Ce s-a întâmplat după Ciénaga?
Uite!
Așa. Fă cu mâna!
Ne-au scos din Columbia, ne-au ținut ascunși o vreme
și, întorși în Spania,
Sara și cu mine ne-am ocupat de ce conta,
am întemeiat o familie.
- Ni s-a născut fiul și planul... - Ce naiba spui?
- ... era să rămânem... - Du-te dracu'!
- Calmează-te! - Ce dracu' spui?
Zeta!
- Ar trebui să-ți smulg capul! - Calmează-te!
- Jur c-o fac, clovnule! - Îți ordon! Termină!
- Ești un clovn! - Taci, ajunge!
- Nu mă atinge! - Destul!
Ești un clovn nenorocit. Asta ești!
- Ajunge, fir-ar al naibii! - Du-te dracu'! Clovnule!
Ești bine? Zeta!
Uite ce e...
Nu știu ce se întâmplă între voi.
Dar știu că cea care a început să tragă la festival a fost Casiel.
Așa că lasă vrăjeala și spune-mi unde e.
Planul nostru era să rămânem în serviciu, discret.
Dar, când fiul nostru a făcut un an,
Casa ne-a spus că Columbia și clanul Furiase investigau
cine era în spatele măcelului.
Dacă aflau, eram morți.
Așa că CESID ne-a extras,
pentru că doar așa se puteau proteja.
Aveți destinația
și informațiile necesare pentru a începe o viață nouă.
Așa că ne-au înscenat moartea și ne-au îngropat pe toți.
Sara a devenit Pilar și eu am devenit Salvador Ancares.
Sara depășise limite
pentru care Casa nu și-ar asuma niciodată răspunderea.
De asta ne-au extras definitiv din Spania, sub identități noi.
Și eram amândoi pregătiți să începem o viață nouă,
încă una, departe de Spania,
dar, la acea vreme, se întâmplaseră prea multe între noi.
Și doar eu am luat avionul.
Ancares, această Pilar, Casiel
sau cum o chema-o, unde o găsim?
Nu știu.
Și de la fiul tău ai vești?
De niciun fel.
Landa.
Și ție îți miroase urât, nu-i așa?
Încă nu știu de unde vine duhoarea...
dar o să aflu, colega.
Ce rahaturi îndrugă clovnul ăla?
- Zeta, știu că e greu. - Ce e greu?
E greu de asimilat.
Ancares mi-a spus totul la DNI și am găsit documente
- ... care o leagă pe mama ta de Ciénaga. - Ce spui?
- Că mama e agentă? - Știu că e greu de înțeles,
dar Ancares nu minte.
O să mă scoateți din minți.
Nu știu cine minte și cine nu. Vreau o explicație!
- Și ți-o voi da. - Vreau să-mi spui acum!
Nu-mi pasă. Spune-mi acum!
Vorbim mai târziu.
Știm câți oameni au fost uciși în operațiune?
Au socotit 15 până acum, dar sigur mai sunt.
Vom vedea, căci Furiase nu mai poate vorbi.
Dar avem telefonul cu multe informații în el, nu?
Să vedem ce găsim.
- Ceva nou? - Nu. Bună!
Cum te simți? Ești bine?
Da.
- Știm ceva? Îl avem? - Nu.
Casiel e femeie, cum bănuiam. Și-a schimbat identitatea de câteva ori.
În prezent, o cheamă Pilar
și ăsta e singurul lucru util de la Ancares.
Așa...
Tipul ăla ne țepuiește.
În regulă.
Să vedem ce scoatem de la el.
Însoțiți-i pe spanioli la hotel
cât coroborăm informațiile.
Ce? Nu, în niciun caz. Ne întoarcem în Spania.
Desigur, vă puteți întoarce în Spania când vreți,
dar Ancares rămâne aici până o avem pe Casiel.
- Nu așa ne-am înțeles. - Vrem să știm unde e.
Nu știm. Uitați...
vă putem ajuta s-o căutați, dar azi plecăm
și el vine cu noi.
- Avionul ăla nu pleacă. - Landa.
Dnă Herrera, dacă într-o oră avionul nu pleacă spre Spania,
va trebui să-l sun pe ministru. Sau mai rău, pe președinte.
Desigur.
- Ați câștigat, dnă Faron. Dar... - Bine.
... Alfa vine cu voi în Spania
și continuăm ancheta acolo, bine?
Excelent! Am câștigat toți.
- Mi-a făcut plăcere. - Și mie.
- Suntem acolo dacă aveți nevoie. - Și noi, aici.
E o viață dură.
Dar e ce ne place, te obișnuiești.
De cât timp știi cine sunt?
Un tată trebuie să fie cu doi pași înaintea fiului său.
Și să-și abandoneze familia?
Nu, nu e așa simplu.
Mama ta nu era pentru viața asta.
Nu voia să fie legată de serviciu. Eu, da.
Eu, da. Așa că am decis să dispar.
Atunci, a părut o decizie legitimă.
De ce te-au vrut viu?
Noi doi am fi făcut la fel.
L-am fi vrut viu pe cel mai apropiat de Casiel.
Ai de gând să-mi spui adevărul măcar o dată?
- Adevărul? - Da.
Cine dracu' știe care e adevărul?
La Ciénaga ne-a înghițit.
Ce viață de rahat!
Ne-a înghițit și nu ne-a regurgitat.
Nu mi-am putut ierta ce am făcut în Columbia.
Văzând-o zilnic pe mama ta îmi amintea constant asta,
și ne certam și strigam, strigam și ne certam.
Într-o zi, am țipat la ea,
urând-o, scuturând-o, și i-am spus că...
Că plec, că nu mă întorc până nu sunt gata.
Dar n-a fost așa.
Într-o zi, m-a sunat să-mi spună că sunt un nimeni pentru tine,
că ți-a spus că am murit, că n-ar trebui să-ți mai scriu.
Pentru că îți trimiteam vederi.
Din niște locuri uimitoare în care am fost.
La ce te așteptai?
A decis că nu merit să exist pentru tine
și am decis să respect asta.
Ai existat pentru mine.
Zeta, ia-ți lucrurile. Mergem acasă.
Dați-i pace, bine?
Nu, stai liniștit. E o bătrână bolnavă.
- Nu o vor putea extrăda. - Jur că vă smulg capetele.
Mă voi îngriji personal să nu îi afle identitatea.
Să mergem!
Pentru codașul clasei, ai lucrat bine.
Mersi.
Ne vedem la Madrid.
- S-a făcut. - Pa! Mi-a făcut plăcere.
Ascultă...
- Elena se înșală. - Cum așa?
Mama ta nu e în siguranță. Vino!
Ce vrei să spui?
Vino!
Toți, înăuntru!
Adăpostiți-vă!
Veniți!
Adăpostiți-vă!
Intrați!
Intrați, fir-ar să fie!
Bine, ține-l acolo!
Uită-te la mine, ticălosule!
Rămâi cu mine!
Uită-te la mine! Uită-te naibii la mine!
Sus!
Apasă acolo, apasă!
Uită-te la mine, ticălosule!
- Apasă naibii! - Nu muri, ticălosule! Nu muri!
De ce dracu' nu mi-ai așteptat semnalul?
- L-am nimerit? - Ai înregistrarea?
Stai puțin!
Lucrătura de la hotel,
să-i fac să creadă că-i spiona Esteban Furiase e una.
Dar o lovitură într-o bază militară, înconjurat de oameni înarmați
și nepregătit? E cu totul altă poveste. Vreau dublu.
Bine. Îmi dai înregistrarea?
Elena se înșală.
Cum așa?
Mama ta nu e în siguranță. Vino!
Nu se aude ultima parte.
E avionul, nu se aude nimic.
- Nu se poate recupera sunetul? - Nu.
Ți-am zis s-aștepți semnalul!
Acum ce facem?
Îl împușcăm în picior, fugim, ce?
Țintă doborâtă. Ce face Ancares?
Azi ne luăm rămas-bun de la prietenul nostru, Salvador.
Deși simțim un gol imens și o mâhnire profundă la moartea lui,
amintirea lui va dăinui în inimile noastre,
iar dragostea pe care am împărtășit-o nu se va stinge.
Sperăm ca familia și prietenii lui Salvador
să găsească alinare în amintirile comune.
Suntem aici ca să vă sprijinim.
Pepe, toate bune?
Toate bune. Mama ta e sus cu Andreia.
„Știu ce e asta, prietene,” răspunse Dixie.
„Mama mă certa de câte ori observa că mergeam la sală să mă antrenez.”
Hei! A sosit Iago.
Continuăm altă dată. Te las cu el.
- Bună! - Bună!
Bun, eu plec.
- Mersi. - Cu plăcere.
Mi-ai lipsit mult.
Ești curajoasă, mamă.
Aruncă arma!
Aruncă arma, am spus!
Pe podea.
Cum ai făcut?
Cum i-ai găsit pe cei cinci de la Ciénaga?
Toți au un preț.
Alo?
- Celia. - O clipă.
Ai contactat-o și te-a dus la ceilalți.
Dar te așteptau înăuntru și pe tine.
- Ești sigură că era ziaristă? - Nu-s sigură de nimic,
- ... altfel n-am fi aici. - Concret!
Nu te grăbi, Celia. Ce ți-a spus, mai exact?
Că are informații sensibile despre Ciénaga.
Și că va scrie o carte.
Și cine e sursa?
- N-a divulgat-o. - I-ai zis ceva despre ea?
Firește că nu.
Dar știa că eram șase
și că al șaselea era o femeie.
Doar cineva care era acolo și ne-a văzut putea ști asta.
Furiase Jr.
Nu, n-a fost la festival în acea după-amiază.
Da, dar Furiase Jr. o cunoștea.
A dezvăluit secretul și și-a avertizat tatăl.
Crezi că are vreo legătură cu fiul lui Furiase?
El e cel care ar vrea cel mai mult să se răzbune.
Au avut dreptate.
Eu și Furiase îi voiam pe toți.
A amintit de Casiel?
Deloc.
Le dăm numele, o urmărim
și să vedem unde naiba duce asta. Bine?
Oricine ar rosti numele ăsta ar fi marcat ca o bancnotă falsă.
Casiel?
- Mi-l spui pe litere? - Sigur.
C-A-S-I...
Când ai găsit-o și te-ai dat drept ziaristă,
Celia ți-a întins momeala.
Când apare cartea, te anunț.
Era o chestiune de timp.
- La revedere! - Pe curând!
Am primit. Mulțumesc.
L-ai folosit pe Esteban pentru a executa planul și a ucide agenții.
Totodată, ai folosit minciunile lui Andresito
ca să asmuți DNI-ul pe Furiase și să deconspiri operațiunea Ciénaga.
Trage draperia!
Ajunsă la Ancares, nu mai aveai nevoie de Furiase.
Deci tu ai trădat...
Te-am văzut ucigându-l, n-a fost autoapărare.
La fel a pățit și Ancares. Te-a prins.
De unde știi că e femeie Casiel? N-am spus nimănui care nu e mort.
Nu mă subestimați!
Eu am dezgropat cazul.
O căutăm de câțiva ani.
Era pe cale să afle cine ești și ai angajat asasinul.
Rămâi nemișcată!
Pentru cine lucrezi?
Pentru mine.
De ce dracu' o vrei pe mama?
Toată viața am urmărit-o.
A provocat măcelul de la festival.
Mami!
Mami! Ajutor, vă rog!
Am fost acolo.
Și am văzut-o.
Mamă!
Trezește-te!
În timp ce părinții mei sângerau de moarte.
Mă numesc Ainara.
Iago, n-am nimic cu tine.
DNI-ul e informat.
Au murit destui oameni, Ainara.
Ascultă-mă.
O să lași jos arma pe care o ai acolo.
Cea ascunsă la spate.
O s-o pui pe masă.
S-a terminat.
Nu ai scăpare, crede-mă.
Uite!
Asta e.
Lasă jos arma!
Așa.
Ochii la mine!
Totul va fi bine.
Rămâi calmă.
Așa.
Las-o acolo!
Așa.
Bună, Casiel!
- Nu mă atinge! - Nu mișca!
Nu mișca! Rămâi pe loc!
Apasă!
Acolo. Apasă!
Așa.
- Nu mă atinge! - Nu mișca!
Apasă și întoarce-te!
Așa.
Aici, te rog.
Cred că ai fost nesăbuit.
Știai totul de la bun început.
- Mulțumesc mult, Zeta. Sincer. - Elena!
Vin acum.
E în regulă.
Mamă.
Vorbește cu mine!
Vorbește-mi!
S-a terminat.
Erau vederi...
din niște locuri uimitoare în care am fost.
PENTRU IAGO
Dragă fiule,
dacă citești scrisoarea asta, înseamnă că nu mai sunt cu tine.
Mi-e foarte greu să scriu aceste cuvinte,
dar trebuie s-o fac, din moment ce n-am avut niciodată curajul să-ți spun.
Plec. Ne vedem peste câteva zile, mamă.
Tatăl tău nu a fost ucis la datorie.
Nu-ți face griji, ne descurcăm.
Mulțumesc.
- Pa! - Pa!
Când erai foarte mic, am decis să mă despart de el.
Știu că vei avea multe întrebări.
Dar am un singur răspuns.
Am vrut să te protejez. Nu de el, te iubea profund, ci de mine însămi.
Am vrut să o îngrop pe femeia care am fost
și, cu el, era imposibil.
Așa că l-am părăsit și nu i-am dat șansa de a-ți fi tată.
Știu că e nedrept față de tine,
cum a fost și față de el.
Cărțile poștale care însoțesc scrisoarea au fost trimise de el,
cu speranța că într-o bună zi te va vedea
și va recupera dragostea pierdută când eram alți oameni.
Sper că într-o zi mă vei putea ierta.
Te iubesc.
Omul care i-a păcălit pe toți.
Cine, eu? Nu, frate.
A fost planul tatălui tău.
N-au putut face nimic.
Îmi pare rău.
N-ai idee ce fel de tată ai.
Nu-l omori cu una, cu două pe nemernic,
iar glonțul a fost la mustață.
Ce noroc pe tine să-l ai!
Unde e?
Pleci deja?
Mă duc să frec menta în Cartagena.
Bun plan.
De ce n-ai ucis-o?
Știi că va veni după tine, nu?
Drum bun!
Exact ca bătrânul nemernic...
Subtitrarea: Andrei Albu
Redactor Ligia Ramona Curt