Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Saturn devorant el seu fill,
pel mestre Francisco de Goya,
que el va pintar entre 1820 i 1823.
Volem agrair a l'ambaixador d'Espanya la seva tasca,
que ens permetrà tenir durant un any aquest quadre de Goya.
Gràcies.
Moltes gràcies.
NOVA YORK (ESTATS UNITS)
Gràcies per venir a aquest acte, sobretot als marquesos de...
BANGKOK (TAILÀNDIA)
Inés.
Digues que sí.
Des que et conec soc la dona més feliç del món.
CIUTAT DE PANAMÀ (PANAMÀ)
T'he de donar una notícia molt bona. L'ambaixador hi ha donat el vistiplau.
AMBAIXADA ESPANYOLA
Sí. T'he enviat un enllaç perquè miris quina sala prefereixes, d'acord?
Amb les dimensions i tot.
Escolta, demà passat et trucaran del Ministeri per quedar
per recollir tot el material, entesos?
TÒQUIO (JAPÓ)
AMBAIXADA ESPANYOLA
Bona feina, Takeshi.
Gràcies per la feina.
RIBEIRA SACRA, GALÍCIA
CENTRE NACIONAL D'INTEL·LIGÈNCIA (CNI) MADRID (ESPANYA)
És aquí.
Operació Ciénaga, acabada de sortir de la cova.
Què en sabem?
Que hi van participar els quatre agents assassinats
i des de llavors tenien identitats falses.
Elena, si la premsa lliga caps, la farem grossa.
Ja saps què has de fer: terrorisme, ISIS, Al-Qaeda... el que sigui.
D'acord.
Al dossier hi havia una altra fitxa.
Aquesta.
Posa'm amb el ministre.
Que no surti res d'aquí fins que no sapiguem a què ens enfrontem.
D'acord.
Què faràs?
L'únic que puc fer.
Pepe! He de marxar.
Molt bé, ja ho remato jo.
Gràcies.
Som-hi.
Que subtils.
Amb una trucada no hauries acceptat.
No acceptaré res.
Avui no has engegat la televisió?
No tinc televisió.
Soc aquí per desconnectar.
- Estic de baixa. Recordes? - Recordo.
Et vaig demanar un any. En fa mig.
Parlem d'aquí sis mesos.
Ara vinc.
Iago.
Vinga, agafa-ho. Així.
S'ha d'agafar la cullera.
Així.
Vinga, tu pots. Vinga.
Molt bé, mare. Una campiona.
Per què no m'ho havies dit?
Vinga. Va a dies.
Quan vaig tornar de Beirut, ja no parlava.
Molt bé.
Així.
Tens els ulls de ta mare.
Ma mare diu que de caràcter soc clavat a ell.
Oi, mama?
Tota una llegenda, el teu pare.
Tots els caiguts ho acaben sent.
Vinga, l'última. Així.
Andreia.
Molt bé.
Té, agafa-ho.
Les víctimes vivien amb identitats falses en ambaixades espanyoles.
- Totes protegides pel govern. - S'amagaven. Per què?
Ni idea. Però aquest algú els ha trobat i executat.
Per què ells quatre?
Les víctimes tenien un vincle:
fa 37 anys van participar en una missió.
Són exmembres del CESID, espies de la vella escola.
Quina mena de missió?
No et puc dir res més. No hi ha registres de la missió.
Alguna cosa haurem deixat per escrit.
De l'operació Ciénaga, o no se'n va escriure res
o es va destruir. No ho sé.
Ara la meva prioritat és ma mare.
El temps que li quedi, vull estar amb ella.
- Ho entenc perfectament. - Bé.
Però potser assassinen algú més.
A l'operació Ciénaga van participar cinc agents.
Hi ha quatre víctimes.
- No trobeu el cinquè. - Exacte.
El seu nom actual és Salvador Ancares.
Ha desaparegut. Avui no ha anat a treballar.
Era a Estònia, a l'ambaixada de Tallinn.
O és mort o s'ha sentit amenaçat i s'amaga.
Segurament. Trobar-lo és més important del que creus.
És l'únic que ens pot dir què va ser l'operació Ciénaga
i qui es carrega els nostres.
Ho sento, però ja saps el que hi ha.
Parlem d'aquí sis mesos. Ja t'ho he dit.
Si parlés, la teva mare et diria que acceptessis.
Perdona?
Et juro que no volia que ho sabessis així.
Estàs de conya?
És la fitxa d'en Salvador Ancares.
Ciénaga, 1987.
Ell és el cinquè agent que cal trobar i protegir.
No, el meu pare va morir en una missió quan jo era un nadó.
No pot ser ell.
Cert.
L'Eric Baena va morir fa 34 anys.
Van enterrar tots cinc agents i els van reubicar amb identitats noves.
Ma mare no em mentiria sobre això.
- Ho sento. - No pot ser.
Jo també ho he sabut ara.
Iago, troba l'Ancares.
Que et digui què cony passa.
El meu pare és mort.
Iago, la teva mare és al llit. Marxo.
Gràcies.
- Fins demà. - Fins demà.
El meu pare encara és viu?
Digue'm alguna cosa, mama.
Va, un gest, alguna cosa.
TALLINN (ESTÒNIA)
AMBAIXADA ESPANYOLA
Es jubilava avui, per això està així.
L'esperàvem i, quan no ha aparegut...
La seva taula?
Aquesta.
- Ha rebut alguna carta? Algun paquet? - No.
Va comprar alguna cosa i l'hi van enviar?
No, normalment no rebia res aquí.
- N'està segura? - Bé, sí.
- El seu tabac. - Això d'aquí?
Sí.
Fumava, però la seva dona no ho sabia i se'l feia enviar aquí.
Un cartró setmanal, divendres.
Avui és dijous.
Em deixa sol un moment, sisplau?
- Esclar. - Gràcies.
Per què no ha aparegut com els altres? Ha d'estar viu.
Buscaré les càmeres de la zona.
L'Ancares o el botxí devien deixar rastre.
Parla amb la seva dona, aviam què en treus.
Et trucaré quan tingui les imatges.
Elena, una cosa.
Té un altre fill.
Tu ho sabies?
Zeta, l'important ara és trobar l'Ancares, sents?
Ja.
Hi ha la teva mare?
- La teva mare. - Mama!
- Hola. Jesús, oi? - Sí.
- Passa. - Gràcies.
Li ha notat alguna actitud estranya?
Feia dies que estava... estrany.
Algun cop va dir que creia que el seguien, però...
qui seguiria un agregat cultural a Estònia?
No ho sabem.
Hans, rei, ves al quarto, sisplau.
Té res a veure amb això?
Ostres! Sabia que m'enganyava sobre alguna cosa. Que estúpida!
Escolti'm, tranquil·la, el trobarem. Em sent?
Sra. Karlsson, hi ha algun lloc on passi més temps?
Sra. Karlsson, tranquil·litzi's.
Per aquí.
FES CLIC PER INICIAR LA DESENCRIPTACIÓ
CLAU DESENCRIPTADA ENGANXA
Bon dia, bona tarda, bona nit.
Si veus això, és que ens han caçat als cinc de La Ciénaga.
Si vens a matar-me, no em trobaràs.
No et diré res d'aquella missió ni del que va passar. Res.
Sisplau, no els facis mal. No hi tenen res a veure. No saben res.
I si ets dels bons...
Bons, dolents... És complicat traçar la línia en això nostre. Ja ho sé.
Dues coses: protegeix la meva família
i en aquest sobre tens tot el que necessites de moment.
Iago, ara comprovem els codis, que semblen dels nostres.
- No t'ha dit res més? - Res més.
- Cap, vine a veure això. - A veure, un moment.
Els codis ens porten a unes coordenades GPS fins aquí.
Confirmat: els codis són nostres.
Mecàgon la puta.
Zeta?
Aixeca't.
Mans enlaire!
Treu-te el casc. Vinga.
Vinga!
Gira't.
Gira't, hòstia!
Que et giris!
Servei d'Intel·ligència Colombià.
Deixa anar l'arma.
Salomé Suárez. Ja.
El nom en clau?
Alfa.
- I el teu, Jesús Bao? - Zeta.
"Alfa" perquè vaig ser la millor de la promoció.
Tu devies ser el pitjor.
Per què Colòmbia busca un exespia espanyol reubicat a Estònia?
Els últims dies, algú ha seguit l'Ancares.
No ho sé. Quan vaig arribar, ja havia desaparegut.
I, en lloc d'identificar-te i preguntar, m'agredeixes i em robes.
Perdona?
La que ha acabat al parabrisa soc jo, oi?
- El sobre diu on és l'Ancares? - Com saps que hi ha un sobre?
T'he dit que vaig ser la millor.
Per què el CNI no tenia controlat l'Ancares?
Perdona.
- Segur que no vols res? - No bec.
- Convido jo. - No bec.
- Fa gaire temps que t'hi dediques? - Massa.
- Per què vas triar la professió? - Algú l'ha de fer, oi?
Ja. I ets dels que no diuen mai el seu nom de veritat.
No te'l puc dir perquè no me'n recordo.
Tu vas pel món donant el teu?
Depèn. Entre col·legues.
No som col·legues.
Doncs què vols fer?
Tu fes el que vulguis, jo espero ordres.
Tornem-hi.
- L'operació Ciénaga va ser a Colòmbia? - L'operació Ciénaga?
Si busqueu l'Ancares, devia ser en territori colombià.
- No facis la ximple. - Que no.
- Ho fas des del principi. - No sabria per on començar.
- Ah, no? - No.
Farem una cosa.
Si tu em dius on és l'Ancares,
jo et dic el que sé de l'operació.
És un win-win, no? Tots dos busquem el mateix.
No treballo en equip.
A partir d'ara, sí.
El que tu diguis.
Digues.
He parlat amb Colòmbia.
L'Alfa és la seva millor agent.
L'Ancares i els quatre agents morts hi operaven il·legalment.
Sembla que va ser una operació fantasma per a totes les agències.
Ara Colòmbia i Espanya tenim el mateix objectiu:
trobar l'Ancares i aclarir què cony va passar fa 37 anys.
I què t'han promès?
Colòmbia sap més que nosaltres de l'operació,
però no ens donaran res fins que parlin amb ell.
Si els el portem, ens donaran l'assassí.
Es veu que saben qui és.
Em fa mala espina.
Zeta, a partir d'ara, la DNI i nosaltres treballem en equip.
- No fotis. - Estic lligada.
Les coordenades. Heu esbrinat res?
Sí, porten al cementiri de Sant Joan Baptista, Rio de Janeiro.
Hem comprovat a tots els arxius del Centre els serveis vinculats al lloc.
Hi ha una factura del 1990 amb unes despeses funeràries.
Una làpida amb un nom i uns cognoms.
No cal que diguis més.
- L'Ancares hi va enterrar l'Eric Baena. - Correcte.
Zeta, marxeu al Brasil.
CEMENTIRI DE SANT JOAN BAPTISTA
Em sents?
Alt i clar.
Escombriaire, vestit taronja.
Alfa, he trobat la tomba.
I ara què?
Hi han posat flors fresques.
Ei, tu. Para. Quiet aquí.
T'he dit que paris.
- Ei, et puc fer una pregunta? - Estic treballant.
Ei. Quiet aquí.
Ei, para.
Ei. Càgon ta puta mare.
Para!
Merda!
Para, ei!
Quiet!
Les mans, que les vegi.
Gira't.
L'arma que dus, a poc a poc, eh? A poc a poc.
Camina.
Tranquil·let. Això mateix.
L'Ancares. On és l'Ancares?
Et fa gràcia? Eh?
Deixeu les armes!
Deixeu-les, fills de puta!
Val més que deixeu les armes.
Va, cony!
D'acord. Segueix-los la veta. D'acord, d'acord.
La bossa.
Dona-l'hi.
La bossa!
Tot bé?
No cal que ho expliqui.
Vosaltres podeu marxar.
- De pressa. - Va, cony!
Som-hi.
El vell no vol la noia.
Ei!
Redeu! Puta merda!
Vinga, ja falta poc.
Som aquí.
Va, sortiu. Vinga, coi. Fora.
A poc a poc. Cap a dins.
Va, no t'aturis.
Tot en ordre a l'ambaixada?
Segur que sí. No hi passa mai res, a l'ambaixada.
Feia falta muntar aquest circ?
Se suposa que ets un professional.
Aquesta no és l'actitud.
T'ho tornaré a preguntar: per què em busques?
Per protegir-te.
Jesús Bao.
No ets capaç de protegir-te a tu mateix. Quin és el teu nom de guerra?
Zeta.
Estan tots bé, en aquella casa de la Cuesta de las Perdices?
Ara en diem "el Centre".
Hi teniu gaires colombianes?
Era missió conjunta, fins que aquests l'han tirat de la furgoneta en marxa.
- Per què em busca Colòmbia? - Ja ho saps.
Per aclarir què va passar fa 37 anys en sòl colombià a l'operació Ciénaga.
Ara per ara, les preguntes les faré jo. D'acord, Zeta?
Has estat a casa meva i has vist la meva família. Com estan?
Per què no m'il·lumines amb la teva saviesa i em dius què veus?
Tens més família que s'hagi de protegir?
Molt bé, Zeta. El nen ha fet els deures.
A Espanya consta que et vas casar i vau tenir un fill.
Aquella vida pertanyia a l'Eric Baena.
Ja saps on està enterrat l'Eric Baena des de fa 34 anys.
Molt de compte amb aquesta vida, Zeta. Molt de compte. És complicada.
El Centre et permetrà viure moltes vides. Moltes vides.
Totes aquestes vides, Zeta, les viuràs a canvi de la teva.
La meva ara és allà, a Estònia, a Tallinn.
- Em protegireu la família, sí o no? - Sí, és la meva feina.
Però parla'ns de l'operació Ciénaga i del mal que pot fer.
Penses salvar-me la vida sense saber per on passes?
No queden registres de la missió. Suposem que el CESID ho va triturar tot.
Als 80 no es triturava res.
Qui us vol morts i per què?
Calma. Tingues sempre calma.
Tota la missió es va muntar al voltant d'una hisenda colombiana
molt a prop de Medellín: La Ciénaga.
Per què va anar pel seu compte, el Centre?
Perquè vam arribar a La Ciénaga seguint una estrella de la cocaïna,
un tio llest de collons, en Sito Baltar.
En Sito Baltar?
El CNI no porta el tràfic de drogues.
Era l'esquer per trobar en Tirapu.
L'etarra.
Asier Zabaltegui, àlies "Tirapu".
El més fill de la gran putíssima del totpoderós aparell militar d'ETA.
Com en Tirapu va acabar a Colòmbia
és el principi de la nostra tragèdia, teva i meva.
Als 80, en Tirapu fa un ascens meteòric entre els cadells d'ETA.
En molt poc temps va arribar a ser un dels líders del Comando Biscaia.
El xaval tenia fusta.
Si feies olor d'espanyol, eres mort.
Instintivament, sense adonar-se'n,
en Tirapu es va tornar una nova estrella al firmament del terrorisme,
una perfecta màquina de matar.
Fins que es va passar.
Tira, tira!
Merda!
És aquí!
Hòstia puta, encara és viu.
Carrega-te'l!
Després d'aquella massacre, el govern va decidir eliminar-lo.
Ens van donar carta blanca. Ull per ull, dent per dent.
Així, de passada, el govern es penjava una medalla.
El problema va consistir que ETA va veure venir la jugada
i va exiliar la seva estrella del terrorisme a Colòmbia.
Com vau localitzar en Tirapu?
La intel·ligència de la Policia Nacional ens va informar que en Sito Baltar
es reunia habitualment amb en Tirapu i, evidentment, vam estirar aquest fil.
A poc a poc.
A poc a poc, eh? Que no és sorra. Val diners.
En Sito Baltar. Tot un personatge.
Paco! Que em sents? Paco!
Als 80, en Sito Baltar era el monarca absolut del transport de la cocaïna
i, com a monarca, tenia el control absolut de determinats molls de Colòmbia
des d'on navegava la cocaïna a tot el món.
En Sito pagava molt bé i tenia tothom molt content.
Si li feies nosa, et deixava ben clar qui manava a les dues ribes de la bassa.
Sabia que estava molt ben protegit pels seus col·legues de les FARC.
Home. Que bé que et queda el verd, cabró.
- La família, bé? - Bé.
Protegint-lo, la guerrilla afavoria el seu negoci,
que no era la revolució.
Eren la cocaïna i les armes.
Era, com deia la meva mare, el peix que es mossega la cua.
El pacte era molt simple:
ETA ensinistrava les FARC en la fabricació i l'ús d'explosius
i les FARC subministraven armament a ETA.
I en Baltar, a canvi d'una bona comissió, portava les armes a Euskadi.
Agafem la punta, l'escalfem i al mateix temps...
Ei!
Tenim un narco amb els seus ports i vaixells,
una guerrilla amb els seus soldats i armes
i un etarra molt ben camuflat que envia un munt d'armament a casa.
- Què ens falta, Zeta? - Les armes. D'on sortien?
De La Ciénaga.
La hisenda del traficant d'armes més impressionant de tot Amèrica.
Qui?
Et donaré una altra classe d'història.
El 1985, és a dir, fa 40 anys, jo em cuidava del...
Diguem-ne "tràfic il·legal portuari".
A vegades, principalment per sort,
ens avançàvem i podíem impedir
que una mínima part de les armes entressin a Espanya.
Què cony fas, cabró? Quiet.
Dona-m'ho.
En una operació d'aquelles vam esbrinar
el nom de qui subministrava les armes
que acabaven al totpoderós aparell militar d'ETA.
Furiase. Teo Furiase.
En Teo Furiase, àlies "la Fúria de Déu".
Tenia la vida muntada a La Ciénaga.
Era casa seva, el seu temple, el seu búnquer...
I vam descobrir que en Furiase estava completament blindat.
Havia creat un imperi subornant jutges, empresaris, polítics...
que el deixaven maniobrar lliurement a tota Llatinoamèrica.
Mai se'ns hauria acudit atacar-lo si no hagués contactat amb en Tirapu.
Però ho va fer i cinc agents de la Casa vam acabar a Colòmbia.
Ei.
- Ara. - Em toca.
No res.
En Tirapu era un professional i mai treia la pota sota la porta de La Ciénaga.
Els diners i el temps s'acabaven i no teníem res.
Els comandaments van començar a perdre la paciència.
Com el vau localitzar?
Una delació.
- Una delació? - Sempre és una delació.
La teva font era de fiar?
Li hauria confiat la meva vida.
Ens va dir el dia, l'hora i el lloc
d'un intercanvi de maletins entre en Furiase, en Baltar i en Tirapu.
La Santíssima Trinitat dels fills de puta junts al mateix lloc.
- Has vist tot el que t'he muntat? - Quina meravella.
El lloc era molt complicat. Famílies, nens...
Però era la nostra única oportunitat.
En Tirapu marxava de Colòmbia aquella nit i els cinc de La Ciénaga
ens vam convèncer que la missió seria ràpida i neta.
Si algú es venja del CNI 37 anys després
és que l'operació no va ser tan neta com us imaginàveu.
- Què va fallar? - Pensa una cosa.
En Tirapu era un fill de la gran puta, però, de ruc, no n'era gens.
Entesos, ja són aquí.
En Tirapu es va deixar veure el dia gran de la fira,
el dia que sabia que gaudiria de la màxima protecció,
amb totes aquelles famílies fent-li d'escut.
- Hola! - Home!
Com estàs?
El gran malson d'un servei secret:
causar baixes civils en un país estranger.
En Tirapu sabia que no l'atacaria ningú en un entorn com aquell.
No teníem més remei. S'havia d'avortar.
Però no es va avortar.
Caçar en Tirapu s'havia tornat una qüestió d'estat.
Marxava de Colòmbia i potser no hi hauria cap més ocasió.
I, per acabar-ho d'adobar, algú va avisar en Furiase.
Havien descobert que els anàvem al darrere.
I tot se'n va anar a la merda.
Jo era un nen.
Va ser el moment més fotut de la meva primera vida com a agent.
Qui creus que s'està venjant de vosaltres?
Qualsevol que tingués relació amb qualsevol dels que vam liquidar allà.
Com ho veus?
Farem una cosa, si et sembla bé.
Tu i jo marxarem a Bogotà.
Ara mateix.
La DNI et vol fer unes preguntes.
Abans li diràs una cosa a l'àvia, Caputzeta.
Per què collons vols conèixer el llop?
He vingut a protegir-te i és el que penso fer. Anem.
Que abaixin les armes. No t'ho tornaré a dir.
Tinc curiositat per veure com t'ho fas.
La meva companya t'està apuntant. No facis bestieses.
- Compte! - Fill de puta!
Abaixeu les putes armes! Abaixeu-les!
Les armes a terra, hòstia!
- Tranquils. - Les armes a terra!
Les armes a terra.
El nen ja se'n va.
Les armes a terra!
El nen ja se'n va.
A terra, l'arma!
I que fiqui les coses a la bossa, va.
Les coses...
Les coses a la motxilla.
Fica-ho tot a la bossa.
Treu la motxilla.
Fa estona que t'escolto. Vinga, ràpid. Fes via!
- Tranquil. - No, agafa-la.
Agafa-la. Que l'agafis.
Arrenca. Vinga. Quietet.
Et rebentaré el cap.
Allà, hòstia!
- Llença l'arma! - Llença-la!
Li engego un tret al cap!
Abaixeu les armes!
Calma. Abaixeu les armes.
Abaixeu les armes.
No passa res.
- Abaixeu les armes. - Així.
No passa res.
- El cotxe és teu? - Les claus.
Dona'm les claus.
La puta! Agafem-la!
Vinga, cap allà!
Foteu el camp! Fora!
Que estiguis quiet, ja, hòstia puta!
Home, ja, cony.
Has perdut.
- Has perdut. - No em disparis.
- La mato, aquesta puta. - No em disparis.
Calma!
- Deixa'l anar! - Deixa'l anar, puta!
- Calma. - On és el de la moto?
Vinga, cony, espavila't.
Arrenca, vinga!
Que ets boig? No m'has vist?
- On vas? - Al lavabo.
BOGOTÀ. LA DNI. D'AQUÍ CINC HORES ACTIVEM.
Tot bé?
Tot malament, gràcies a Déu.
BOGOTÀ (COLÒMBIA)
DIRECCIÓ NACIONAL D'INTEL·LIGÈNCIA (DNI) BOGOTÀ (COLÒMBIA)
Hola. Alfa.
- Elena Faron. Un plaer. - Hugo Landa.
Alfa.
Elena Faron. Hugo Landa.
Ens esperen a dins.
Ancares, acompanyi'm.
Zeta, val més que t'esperis a l'hotel.
- Per aquí. - He acabat el servei?
Bàsicament, no està acreditat per entrar.
Però el seu hotel és just al davant. Hi pot anar a peu.
Descansa. T'ho mereixes. Parlem després.
Disculpi, senyor. Totes les pertinences aquí.
Ho sento, però això m'ho he de quedar.
Bona jugada. Passa.
Gràcies.
Bon dia. Tot bé per aquí. Ha dormit tota la nit.
Si no us fa res, voldria la versió més resumida.
Colòmbia investiga una cosa relacionada amb l'assassinat dels agents.
No sabem què és, però amenacen amb una crisi si no col·laborem.
Insisteixen que l'únic que els pot ajudar és vostè.
A canvi, ens donaran el culpable dels assassinats.
Pel ministre és prioritari. Hem de respondre davant l'opinió pública.
No menteixis, Landa.
El ministre necessita flotar a la merda, que és el que fan els ministres.
En Zeta sap les condicions:
col·laboro amb vosaltres un últim cop i desaparec, viu.
- Per sempre. Sí? - Molt bé.
- D'acord. - Si em perdoneu, tinc en Jordan al cèrcol.
- Perdona? - Que he de cagar.
Vosaltres no cagueu? Esclar, no la cagueu mai!
- T'esperem allà. - Mare meva.
Vinga.
- Les mans. - Tranquil.
Qui sou?
Ens envia el vell espanyol.
L'Ancares?
- No sé com es diu, ara, el iaio, però... - Quiet aquí.
Molt bé.
Jo em dic Marlon, ell és en Flaco i ella, la Vivi.
Venim desarmats...
i només volem ajudar.
Ajudar a què?
Això t'ho dirà el vell. Ara te n'has de fiar.
Flaco.
Tranquil. Deixeu el que dueu a la motxilla a la taula, vinga. Va, tots dos.
- Despleguem equips. - Molt bé.
Doncs sobre la taula. Sense bestieses, eh?
D'acord.
- Vinga. - Sí, sí.
Passa'm els auriculars.
Molt bé.
Anem per feina.
Marlon, em reps?
Carinyo!
Que bé sentir-te després de tant de temps, germà.
Som a l'hotel del davant amb el teu nòvio nou.
Zeta, ara dedica't a escoltar
i a aprendre una mica dels grans.
Marlon, alguna cosa fa pudor, però encara no sé què és.
Necessito que siguis els meus ulls, entesos?
No t'amoïnis.
Per això he vingut.
Estem tots treballant per a tu.
Però has de fer-me cas i no parlar fins que jo t'ho digui.
Soc a les teves mans, Marlon.
I, quan soc a les teves mans, et poses molt content.
I això em posa nerviós de collons.
Així és l'amor, carinyo.
Així és l'amor.
- Elena Faron. - Hola!
- Quines ganes de coneixe-la. - Igualment.
- Hugo Landa. - Com està?
- Sisplau, seguin. - Gràcies.
- Bona nit, senyors. - Bona nit.
Bé, em dic Diana Herrera. Benvinguts a Colòmbia.
Diana Herrera i Diana Caçadora.
Per fi poso cara a la responsable d'aquesta fira.
Vostè, de fires a Colòmbia, en sap molt, oi?
Sí, bastant. Qui són els Tres Tenors?
El senyor Pastor, el senyor Ovella i el senyor Gos.
Diana, tu el que necessites és un bon veterinari.
Continua sent el mateix fill de puta.
Té un bon sentit de l'humor.
Tranquil, jo soc la que condueixo.
Ells només són aquí per assegurar-se que no sortim de la carretera.
Això mateix. Com veurà, l'hem dut fins aquí
perquè la DNI vol aclarir què va passar en sòl colombià el 1987.
No calia segrestar-me per això.
Segrestar-lo? Perdó, senyor, l'hem portat per firmar la pau.
Esclar. I tu ara mateix parles amb el colom de la pau.
Els hi pren el pèl.
I val més que guardis la pipa abans que se li escapi un tret.
Així, vostè és en Salvador Ancares?
Sí, des de fa un munt de temps.
- I abans es deia... - Baena. Eric Baena.
- Tot això ja ho saps. Anem al gra. - Esclar.
Un comando seu va operar il·legalment a Colòmbia
per atrapar un terrorista espanyol.
La missió va acabar en massacre i hem de depurar responsabilitats.
Defineix "responsabilitat".
La persona que va donar l'ordre d'obrir foc
en un lloc públic, un dia festiu, ple de famílies.
Aquesta persona la tens ara mateix al davant.
La imatge, Alonso, sisplau.
Vint morts i desenes de ferits.
Ha prescrit, Diana.
No entenc què collons fem aquí. Això ha prescrit.
Vostè sap què no entenc jo? La següent, Alonso, sisplau.
Hem aconseguit unes imatges seves el dia dels atemptats a les ambaixades.
T'estan picant, cabró.
Hi veu res estrany?
Molt de compte amb el que dius.
No.
No?
No, tot normal. Hi veig coses d'agents d'intel·ligència.
¿No troba sospitós que l'únic supervivent de l'operació
en sigui el màxim responsable?
I més sospitós encara és que el seu botxí no l'intenti assassinar, sinó segrestar.
El segrestador està identificat?
No, no està fitxat.
Ni ell ni cap responsable dels atemptats.
Esclar que no.
Calen molts diners, recursos, una Diana Caçadora com tu,
per aquest nivell de professionalitat i invisibilitat.
Tot això ja ho saps, perquè saps perfectament qui els va contractar.
I l'hi direm. Quan sigui el moment.
A veure, li vull preguntar el següent.
Havia tingut contacte amb els difunts els últims mesos?
Sabem que sí, Sr. Ancares.
Només ho ha de confirmar.
És correcte.
Una periodista va contactar amb la Celia fa un mes.
Digui?
Coneixia moltíssims detalls de Ciénaga
i volia parlar amb tots nosaltres per publicar un reportatge.
No havia de ser aquell dia.
Hi havia massa civils. Es va descontrolar.
- Hi va contactar? - No, jo no.
Però ens vam veure tots cinc perquè no sabíem com procedir.
LONDRES (REGNE UNIT)
Segons la Celia, la periodista ho sabia tot de l'operació
i no li va revelar qui era la seva font,
però sabia coses que només els implicats podíem saber.
Evidentment, hi va haver molts nervis en aquella reunió.
Podria ser més precís?
Ja saps que juguen.
En qualsevol moment dispararan.
A veure...
Té el nom de la periodista?
Al teu centre d'intel·ligència saben que ets ruc?
Sr. Ancares, compte amb mi, que no som a Espanya.
Li torno a formular la pregunta.
Té el nom de la periodista, sí o no? És molt senzill, per vostè i tot.
No hi havia cap periodista.
Era un esquer per marcar-nos i, posteriorment, eliminar-nos.
Qui? Qui els volia eliminar?
És un avorriment, Diana. No avancem.
Series tan amable de dir-nos qui?
Què passa?
Una interferència.
- L'heu sentit? - Sí.
No som els únics que escoltem.
El senyal ve de l'hotel. De més amunt.
Iaio, ves fent com si res i mira per la finestra.
Ens espien.
Per què va desaparèixer després d'allò de Tallinn?
Perquè tenia tanta por
que, literalment, em feia caca líquida pels pantalons.
Sí, però podria haver demanat ajuda al CNI.
Cert, podria.
Ho podria haver fet.
- Però no ho vaig fer. - Per què no?
Deixem-nos d'hòsties, Diana Caçadora.
Era clar que ens havien delatat.
Només podia ser algú del CNI
o d'una altra agència amb accés a informació crítica.
Vint morts en un país estranger és prou sensible.
Res del que passi aquí a partir d'ara serà casual.
Perquè les casualitats, Diana, a la nostra feina no existeixen.
No ho entenc. Què vol dir?
Vull dir que la merda en què flotem tu i jo ara fa dotze plantes d'alçada.
Aquesta planta, tu i jo...
estem de merda fins aquí.
Si continuem jugant a espies,
la merda et pujarà, mínim, vuit plantes més.
Així que tu decideixes.
- Planta 20. - Confirmat.
Planta 20, habitació 20-06.
Vivi.
A què juguem amb tota la merda que tenim, Diana?
Recapitulem.
Alonso.
El 1987, hi va haver una carnisseria
el dia més important de la Fira de les Flors de Medellín.
La matança es va atribuir a una guerra entre càrtels.
Fins que vam descobrir que un grup d'espies espanyols
van actuar sense el nostre consentiment i van ser els responsables de l'operació.
I que ara algú els està aniquilant.
L'Esteban Furiase, primogènit d'en Teo Furiase i hereu del seu imperi.
Net.
És buit. Podeu pujar.
Molt bé.
Fa 37 anys,
l'Esteban Furiase va perdre el pare al seu nyap d'operació.
Els busca i els vol eliminar a cadascú de vostès.
Ho hem descobert i volem saber què va passar
abans que ens exploti a la cara un altre merder.
- Novetats? - Marlon, està tot punxat.
Iaio, tens un talp amb tu.
Ho està retransmetent en directe.
Rastreja la IP.
- Ens du a Medellín. - Medellín?
A una hisenda.
És La Ciénaga.
Iaio, l'Esteban Furiase.
Vull que entenguis la situació.
Una de les persones que és amb tu a la sala
és un puto talp del càrtel de l'Esteban Furiase.
Tus si vols que ho desconnectem, però se n'adonarà.
Sembla que han resolt el cas.
Ja tenim l'assassí, oi?
Com bé diu vostè, Elena, ho sembla.
Que l'Esteban Furiase vengi la mort del pare és una hipòtesi sòlida,
però només és una hipòtesi.
Tenen les proves que l'Esteban Furiase és al darrere dels assassinats.
Detinguin-lo i farem l'extradició.
- És que no és tan senzill. - Per què?
Els donarem l'Esteban Furiase, però quan tinguem tota la història.
Encara ens falta la peça clau,
així que tornem al principi.
Per què maten quatre agents i vostè és viu?
Ja ho entenc.
Què entens, Ancares?
Entenc el problema.
Desconnecteu-ho. Els rebentarem els putos timpans.
Té, fill de puta.
Molt bé, iaio.
Ara toca ballar salsa, guapo. Espero que estiguis en forma, vell marica.
Necessito els protocols de seguretat de La Ciénaga. Ara!
Entesos.
Vol que parem?
No, tot bé.
Així que l'Esteban Furiase.
Una de dues: o no teniu prou proves per enxampar-lo
o no podeu perquè té amics molt poderosos.
Tots ens hem vist en una situació així alguna vegada, Diana.
- Encara viu a La Ciénaga? - Sí, encara hi viu.
Pràcticament no en surt. Per què?
Fa anys, era com una fortalesa.
No s'hi podia entrar ni sortir.
M'imagino que encara ho és, correcte?
Veig que sap molt bé com va la cosa, oi?
A veure, entrar a casa del Sr. Furiase seria una guerra declarada.
Sobretot si no tenim proves.
Diana, entrin-hi.
Facin-ho bé.
No hi deixin rastre i aquí no ha passat res.
"Fer-ho bé" vol dir com vostès a l'operació Ciénaga?
No, de moment no ho autoritzem.
Sé del cert, germà,
que hi ha algú altre espiant-nos.
No deixis que te la fotin primer.
Posem les cartes sobre la taula.
D'acord, Diana?
Què vols de mi?
Ja l'hi he dit.
Volem el responsable de la massacre.
Ara ve.
Prepara l'escut, germà.
El veritable responsable.
Volem en Casiel.
En Casiel?
No ho vas dir als teus?
- No saben qui és en Casiel? - No.
Ancares.
¿Ens pots aclarir qui és
i per què no consta als arxius?
Els fills de puta ho saben.
Qui és en Casiel?
- No ho puc dir. - Ets sord o què?
Et faig una pregunta.
Això t'ho ha de dir el vell espanyol.
Només teníem informació d'aquest nom els cinc de La Ciénaga.
I en Casiel.
O m'informa de com han arribat fins al Casiel o hem acabat.
La informació no ve dels difunts, sinó del clan dels Furiase.
O a vostè se li escapa alguna cosa, o ens pren el pèl, germà.
Fa tres setmanes vam descobrir que en Furiase
va guardar una informació secreta durant més de 30 anys.
Un infiltrat nostre ens va donar informació valuosa.
A veure, Andresito.
Veu la camereta?
Digui-li el que ens ha dit a nosaltres.
I ja està.
Va, tranquil, que no li passarà res.
Els diners i el bitllet ja estan a punt. No li passarà res, home. Vinga.
El patró estava obsessionat amb aquell espanyol, l'Ancares.
I va ordenar pelar tots els seus companys de les ambaixades.
No ens hem d'estar de res, a la festa.
- Deixa'm fer a mi. - Esclar. No, company, tranquil.
- Andresito. Adeu, maco. - Patró, que vagi bé.
Vaig entrar a la casa quan va marxar per clonar els ordinadors.
Em sents?
Als calaixos vaig trobar un ordinador més petitó.
El vaig clonar.
I vaig veure que també hi havia un sobre.
El vaig obrir i hi havia una targeta amb un nom escrit a mà.
Quin nom era?
Casiel.
Ja està. Era això.
Estem veient l'ordinador d'en Furiase, on vam trobar aquesta carpeta oculta.
Qui és en Casiel, Sr. Ancares?
Tenen el testimoni i les proves de l'ordinador. Agafin en Furiase.
Ja hem dit que entrar a casa d'en Furiase és una declaració de guerra.
A més, l'Andresito va aparèixer mort dos dies després del vídeo.
Vaja, quina casualitat.
Molt bé.
Tindran en Casiel quan ens garanteixin la seguretat a mi i la meva família.
I només la podran garantir quan caigui l'Esteban Furiase, d'acord?
Vostès decideixen. Ho agafen o ho deixen.
On vas?
Me'n vaig a fumar.
Vostès tenen molt de què parlar.
Una última cosa: tenen un soldat de l'Esteban Furiase aquí.
- Ha punxat els micros, les càmeres... - Agafin-lo!
Mare meva.
Tranquil·litat, Diana, tranquil·litat.
De moment, tot bé. Els hem pogut desconnectar el senyal.
Recorda que la meva oferta no és negociable.
Tu em dones l'Esteban i jo, en Casiel.
Ho vull per escrit, Elena.
- No hi estic d'acord. - No.
Quan acabem, els vull a tots tres al meu despatx.
- Diana. - T'he dit que ara no.
Obre les mans.
Ves vigilant.
Ets un fill de la gran putíssima, però un gran mestre, Marlon.
I tu ets gat vell, iaio.
Ancares, qui és en Casiel?
Calma, Zeta, calma.
Acabem de destapar un soldat seu al cor de la DNI.
És probable que s'hagin infiltrat a l'entorn del CNI que ens va delatar.
En Casiel, quan sigui el moment.
Ara no és gens segur compartir-ho.
S'ha enfonsat i us ha dit per qui treballava?
Només que un intermediari li ha pagat per punxar les càmeres i els micros.
Una periodista, un intermediari... En Furiase fa els deures.
Hi ha bones notícies:
la DNI t'accepta les demandes a canvi que els donis en Casiel.
Ancares, qui és? Per què el CNI no en tenia constància?
Què collons en volen fer, els colombians?
Ni puta idea, ni m'importa.
Era un agent nostre?
Ell va donar l'ordre d'actuar i, per això, se'n van desfer?
Ancares, qui és? Per què el protegeixes?
Què passa? No sento res.
- Què ha passat? - L'hem perdut.
Tu per què creus que és un home?
És una dona?
Amb llums i ombres,
és l'agent més lleial que ha tingut mai la Casa.
Li vam demanar en Tirapu i ens el va donar,
sacrificant l'inimaginable.
Com es diu?
Encara és viva?
Et podria donar el nom, però mai tindràs la Casiel.
Per què?
La Casiel que coneixíem ja no existeix.
Ja no funciona com tu i jo.
Però la seva lleialtat perdura, oi?
No facis aquesta cara. Per això vas triar el seu fill.
Sabies que aniria fins al final.
Ancares, no juguis amb foc.
Tu i jo jugarem amb foc en aquesta vida i l'altra.
Casiel és la Pilar.
I s'ha acabat la puta conversa.
Torna aquí.
Mira si hi ha inhibidors de senyal.
- Trigareu gaire? - No ho sé.
Com que tu ets el que en sap...
Però no ho sé.
Quin paper va tenir la Pilar a La Ciénaga?
Encara no t'ho puc dir.
Quan vas saber que en Iago és fill teu?
És la meva família. Sempre he anat per davant vostre.
- L'hi diràs? - Al seu moment.
Ara per ara, que tothom es pensi que en Casiel és un home.
Per què m'ho dius a mi?
Si no sobrevisc, has de fer l'impossible
perquè aquests fills de puta eliminin en Furiase de l'equació.
Saps molt bé que Colòmbia no actuarà oficialment contra ell.
És massa poderós.
M'ofereixen suport pel teu equip.
Ets esquizofrènica, Elena? Veus un equip, ara?
Ets el nostre millor actiu aquí. Tens contactes.
Elena, estic jubilat.
- Els jubilats pesquem peixets. - Vull en Furiase.
I el preu és la identitat d'en Casiel.
Així que agafem en Furiase, delates la Casiel,
et dono protecció per tu i la teva família
i te'n vas a pescar, tant de temps com vulguis.
Algun dia no flotaràs a la merda i jo ho veuré.
Hi sou?
Ei. Ei, què ha passat?
Esbrina per què collons no em sentiu.
S'ha tallat. Què ens hem perdut?
No t'agradarà, Marlo. No t'agradarà un colló.
Ara vinc.
Molt bé.
Agafeu-ho tot i anem a Medellín.
Som-hi.
GUATAPÉ (COLÒMBIA)
Què diu el funcionari?
Que amb 250.000 dòlars es compren 15 minuts de foscor.
Havíem acordat 30 minuts.
Benvinguda a Medellín, Colòmbia.
Bé, durant 15 minuts serem fantasmes en aquell laberint.
Després, ens quedem tirats.
Si volem abandonar, ara és el moment. Tu decideixes.
Marlon, tot teu.
Molt bé.
Benvinguts a La Ciénaga, la finca del papa Teo,
equipada amb la millor tecnologia,
càmeres de seguretat amb sensors de moviment
i sensors biomètrics a dins de la casa.
El teu contacte desactivarà la seguretat?
No, senyora. Els 250.000 són només per desactivar la seguretat passiva.
Dels generadors me'n cuido jo.
Però no tinc ni idea de qui desactivarà la manada de fills de puta.
Quants homes?
Dotze a la finca i uns quants més a la casa.
Dormitori principal.
Per la mida, creiem que és aquest.
L'Esteban i Miss Veneçuela 2015 dormen aquí.
I, en aquest altre, els nens.
- Quants nens en total? - Dos, la parelleta.
Increïblement, el cabró viu amb la sogra.
- S'ha de ser molt marica... - Vull el cabró viu.
Documents, transferències, pagaments a sicaris...
Per extradir-lo l'hem de vincular als assassinats
i no em valen quatre fotos de merda d'un portàtil. Eh?
Quinze minuts. Ràpid i net.
Quan tingueu el paquet, en Marlon el recollirà.
Efectivament.
Zeta, viu.
Molt bé. Flaco, Vivi.
Falta una hora per l'apagada.
Una hora.
Què passa?
Nois, què passa amb els llums?
Envia'n cinc cap allà.
Què passa?
Patró, tota La Ciénaga està sense llum.
I el generador?
L'han sabotejat, patró.
- Anem a buscar els nens. - Amor meu, què passa?
Princesa, amunt.
- Princeseta, desperta't. - Amor meu, príncep.
- Tot anirà bé. - Amor meu, desperta't.
- Tot anirà bé. - Què passa, filla?
- No passa res. - Se n'ha anat la llum.
- Agafa els nens i porta'ls a la sala. - Vine, vida meva.
Som-hi.
Tot en ordre?
Sí, senyor.
Tots els homes pentinen la finca.
Però, si ha d'agafar res per si de cas, faci-ho ara.
Del despatx.
Demaneu reforços. Feu venir els paramilitars.
Compte, a la dreta.
Vinga!
Vinga.
Esteu a deu minuts.
SENSE SENYAL
Què passa?
- No hi ha senyal. - Calma, calma.
Amagueu-vos darrere el sofà.
Anita, vine. Agafa-la.
Ho sento, em busquen a mi.
- Esteban, què passa? - Protegeix els nens.
- Amor meu, i tu? - Protegeix els nens.
Jo ja torno. No us mogueu d'aquí.
- Cuida-me'ls. - Sí, senyor.
Vinga, s'ha de protegir el patró!
Dispareu!
Estàs bé?
Dos minuts. Hem de marxar.
Treu-los, ja.
Abaixa l'arma, Furiase.
Abaixa-la. La cortina. Que obris la cortina.
Vas ser tu qui em va tra...
Què collons fas?
Defensa pròpia. Anem.
En Marlon informa que ja hi ha llum.
Hi ha cotxes de paramilitars anant a La Ciénaga.
Zeta, teniu l'Esteban Furiase?
- No ens reben. Continuem sense senyal. - Zeta!
- Paramilitars a un minut. - Ancares, treu-los.
Iaio, els paramilitars són aquí.
Tindré complicat treure el teu ramat.
- Vinga, va. - Treu-los.
- Al punt de trobada. - Està ferida.
Extracció d'una puta vegada, vinga!
Pugem!
- Vinga! - Ràpid, som-hi.
Puja.
Va, tira. Tira!
Et passarà en un minut.
Ja ho sé.
- Va, va, va. - El mòbil d'en Furiase.
Sort que eren 12 homes.
12, 24, 36...
- És igual. - No em toquis els ous!
Molt bé.
Avi, tornem a la base. La parelleta està sana i estàlvia.
Vinga, molt bé.
- Molt bé. - Au, vinga.
Va, molt bé. Molt bona feina.
Bé, Zeta. I en Furiase?
- Mort. - Com?
L'ha abatut l'Alfa.
- Merda, cony. Per què? - Defensa pròpia.
El telèfon d'en Furiase.
Alguna cosa tenim.
Gràcies, Zeta. Bona feina. A veure què en surt.
Molt bona feina.
Bona feina? En Furiase és mort.
I aquesta cara?
Hauries preferit ser tu, el mort?
Doncs no.
Un fill de puta menys. Estem tots contents, Iago.
Iaio, ella està bé.
Un tret a l'armilla, un cop fort, un bon ensurt i ja està.
Deveu estar orgullosos d'aquesta feina de merda.
Ets un tros de goril·la.
Tira-ho enrere.
- Això? - Sí, s'ha quedat enganxat.
No ho sé.
- Sí, tira-ho enrere. - D'acord.
Com estàs?
- Tot en ordre. Gràcies. - Molt bé.
- Tenen alguna cosa, oi? - No, de moment, res.
- Bones notícies, al mòbil? - No.
Res, de moment.
Molt bé. Li toca.
On és en Casiel?
Ara recupera't. Ja en parlarem.
Alfa, el tracte era en Furiase. Viu.
Viu o mort. Els feien falta proves contra ell.
Tenen el seu mòbil.
Fem una cosa, Alfa.
Quan sapiguem què hi ha al mòbil, parlem.
Casiel, o et juro que no sortiu d'aquí.
- Elena. - Vinc.
Vinga, Ancares.
Això sí.
Vols parlar d'una puta vegada, tio?
On és en Casiel?
Per què la protegeix tant?
Cert, la protegeixo.
La protegeixo.
Com saps que la Casiel és una dona? Tothom que ho sabia és mort.
No em subestimi. Jo vaig desenterrar el cas.
Fa anys que la busquem.
La Casiel va ser...
la nostra font d'informació més valuosa.
Entrar a La Ciénaga era impossible
i, des de la Casa, van fer l'únic que sabien fer:
infiltrar-hi una dona,
la identitat i la participació de la qual van mantenir en absolut secret.
Llavors es deia Sara Varela.
Es va fer policia nacional
perquè en Tirapu li va assassinar el pare guàrdia civil.
- Visca la Guàrdia Civil! - Visca!
Tenia una motivació poderosa.
Per això seria tan valuosa per nosaltres.
Seria lleial fins al final. I ho va ser.
La van enviar a Colòmbia per guanyar-se en Furiase
- i arribar a en Tirapu. - Sara.
- Inés. Molt de gust. - Molt de gust.
- Eric. - Com estàs? Molt de gust.
- Lucas. - Molt de gust.
En Furiase havia perdut la dona
i ficar-la al seu llit semblava una opció raonable per obtenir informació.
Caram.
Guapa, oi?
Normal.
Normal?
Sara, això és La Ciénaga.
Són les tres zones que farem servir per intercanviar informació.
Haurem de buscar un nom.
Nosaltres la vam instruir sobre el cas
i nosaltres la vam convertir en una agent infiltrada.
La Sara Varela va deixar d'existir i va néixer l'Ana Vázquez.
Però, per seguretat, la vam batejar com a Casiel, una sigla.
Les inicials dels nostres sis noms.
Només els sis la coneixíem per aquest nom.
Què?
- Era una deessa. - Anem? Té.
En Furiase cauria rendit com runa als seus peus.
En Teo Furiase ofegava les penes al Sausalito,
un local per a nens rics als afores de Medellín.
Només calia posar la Casiel a l'esquer i esperar que el mossegués.
I el va mossegar.
Pedrito, qui és la flaca?
- Ana, el Sr. Furiase. - Molt de gust.
La Sara era el passatemps d'en Teo. Va començar a veure i sentir coses.
I tan noble.
Tan ben rodejat. És una meravella, de veritat.
Vinga. Per en Furiase, esclar que sí.
- Això és... - Ei, ei.
És el que et fa falta.
És un detall...
Cada dilluns em passava els informes
i ens vèiem d'incògnit, evidentment, i...
- Estàs bé? - Sí, sí.
Va passar l'inevitable i tot es va complicar.
Per què no ho deixem tot?
N'hi poden enviar uns altres.
Fins que atrapi aquest fill de puta, jo no me'n vaig.
I es va jugar la vida per esbrinar-ho tot
sobre la partida d'armes que volia comprar en Tirapu.
Sabia el dia, l'hora, el lloc... Tot.
Una operació perfecta si no fos per un detall.
En Tirapu havia de ser el...
el colofó a tantíssim sacrifici, però aquell dia va fallar tot.
M'enduc la nena a la fira.
- Que s'ho passin bé. - Sí.
Crec que a les cinc haurem tornat.
- Compte, eh? Molt bé. - Sí, aquí seré.
L'operació es va torçar amb tants civils pel mig.
I encara podia empitjorar.
Com va passar.
Un altre.
Fill de puta.
Als de la terreta,
que diem aquí.
Tens una trucada.
Amb permís.
Vinga. Pare!
Aquesta dona és dolenta. T'enganya.
És una malparida.
I, durant un instant,
la Sara i jo vam estar a punt que fos una missió més, però...
Qui cony ets?
Mama!
Érem uns nens.
No estàvem preparats per allò, cap de nosaltres.
- Mama! - Cap.
Desperta't!
Només m'importava treure-la d'allà.
I tots en vam ser culpables. Segons com, vam...
morir aquella tarda.
Què va passar després?
Mira.
Així. Saluda així.
Ens van treure de Colòmbia i ens van tenir tapats una bona temporada.
Quan vam tornar a Espanya, ens vam centrar en el més important,
que era formar una família.
- Vam tenir un fill i volíem... - Què cony dius?
- ...seguir vinculats... - Fill de puta!
- Quiet! - Què collons dius?
Zeta!
- T'arrencaré el puto cap! - Quiet, cony!
- Te l'arrencaré, pallasso! - És una ordre! Para!
- Ets un pallasso! - Calla, ja està.
- No em toquis, collons. - Ja està.
Pallasso de merda. Ets un pallasso.
- Vinga, ja està, cony. - Mecàgon la puta, pallasso!
Estàs bé? Zeta.
Miri...
No sé què passa entre vostès.
Però sé que la Casiel va començar el tiroteig de la fira.
O sigui que deixi's d'històries i digui'm d'una vegada on és.
Preteníem seguir vinculats al servei amb un perfil baix.
Però, quan el nostre nen tenia un any,
ens van comunicar que Colòmbia i els Furiase investigaven
qui hi havia rere la massacre.
Si ho arribaven a saber, érem morts.
I el CESID ens va retirar de circulació,
perquè era l'única manera de protegir-se a si mateixos.
Teniu el destí
i la informació necessària per començar una vida nova.
Van simular les nostres morts i ens van enterrar.
La Sara es va tornar la Pilar i jo, en Salvador Ancares.
La Sara havia ultrapassat límits que la Casa no assumiria mai.
Per això ens van treure d'Espanya definitivament amb identitats noves.
I estàvem disposats a començar una vida nova,
una altra, lluny d'Espanya,
però en aquella època havien passat massa coses entre nosaltres.
I vaig agafar l'avió sol.
Ancares, aquesta tal Pilar, Casiel o com es digui,
on la podem trobar?
No ho sé.
I sap res del seu fill?
Ni de viu ni de mort.
Landa.
A tu també et fa pudor de podrit, oi?
Jo encara no sé d'on ve la pesta...
però ho esbrinaré, companya.
Què cony diu, aquest pallasso?
- Zeta, sé que és complicat. - El què?
És complicat pair-ho.
L'Ancares m'ho va dir a la DNI i hem trobat documents
que assenyalen la teva mare.
Què dius? Que la meva mare és agent?
Sé que costa d'entendre, però l'Ancares no menteix.
Al final em fareu tornar boig, collons.
No sé qui menteix. Vull una explicació.
- I te la donaré. - Digue-m'ho ara.
M'és igual. Digue-m'ho ara.
En parlem després.
Sabem quants morts va fer l'operació?
N'han comptat quinze, però en seran més.
A veure, perquè en Furiase ja no ens dirà res.
Però tenim el telèfon i hi ha molta informació.
Aviam què hi trobem.
- Hi ha res més? - No. Hola.
Com va? Estàs bé?
Sí.
- Sabem res? El tenim? - Negatiu.
Casiel és una dona, com creia jo. Va canviar d'identitat.
Actualment es diu Pilar.
És l'únic útil que ens ha dit l'Ancares.
Ja.
Ens pren el pèl.
Molt bé.
A veure què li traiem.
Acompanyin els espanyols a l'hotel mentre corroborem la informació.
Què? No, no. Nosaltres ens en tornem a Espanya.
Esclar, vostès se'n poden tornar a Espanya quan vulguin.
- Ell no, fins que tinguem la Casiel. - No era el tracte.
- Volem el seu parador. - No el sabem.
Miri, podem ajudar-los a buscar-la,
però avui marxarem amb ell.
- L'avió no sortirà. - Landa.
Sra. Herrera, si d'aquí una hora no surt l'avió cap a Espanya,
hauré de trucar al ministre. O al president, que serà pitjor.
Esclar.
- Vostès guanyen, Sra. Faron, però... - Ja.
L'Alfa vindrà a Espanya i continuarem la investigació allà, sí?
Perfecte, així hi guanyem tots.
- Ha sigut un plaer. - Igualment.
- Pel que necessiti. - El mateix li dic.
És molt complicada, aquesta vida...
Però ens agrada. T'hi acostumes.
Des de quan saps qui soc?
Un pare sempre s'ha d'avançar el seu fill.
I abandones la família?
No, no és tan senzill.
Aquesta vida no feia per ella.
No volia continuar al servei. Jo, sí.
Jo, sí. I vaig decidir desaparèixer.
Em va semblar una decisió legítima.
Per què et volien viu?
Tu i jo hauríem fet igual: deixar viu el més proper a la Casiel.
Em diràs la veritat d'una puta vegada?
- La veritat. - Sí.
Qui collons sap què és la veritat?
La Ciénaga ens va engolir.
Puta merda de vida.
I mai més ens va regurgitar.
Mai em vaig perdonar el que vam fer a Colòmbia.
Veure la teva mare cada dia m'ho recordava sempre.
Discutíem i ploràvem, ploràvem i discutíem.
Un dia em vaig llevar cridant, odiant-la, sacsejant-la, i li vaig dir...
que marxava, que no tornaria fins a estar preparat.
Però no va passar.
Un dia em va trucar per dir-me que jo no era ningú per tu,
que ja t'havia dit que era mort, que no t'escrigués més.
Perquè jo t'enviava postals.
De llocs de puta mare on havia estat.
I què volies que fes?
Ella va decidir que jo no mereixia existir per tu
i jo vaig decidir respectar-ho.
Sí que existies per mi.
Zeta, agafa les coses. Anem cap a casa.
No la toqueu, eh?
No, estigues tranquil. És gran i està malalta.
- No la podran extradir. - Et juro que us arrenco el cap.
Em cuidaré personalment que no en trobin la identitat.
Anem.
Per ser el pitjor de la promoció, ho has fet bé.
Gràcies.
Ens veurem a Madrid.
- Ja està. - Adeu. Ha sigut un plaer.
Ei.
- L'Elena s'equivoca. - Com?
La teva mare perilla. Vine.
Què dius?
Vine.
Ei, tothom a dins!
A cobert!
Vine!
A cobert!
Cap a dins!
Cap a dins, que disparen!
Agafa'l!
Mira'm, fill de puta!
Aguanta!
Mira'm! Mira'm, cony!
Amunt.
Tapona-la!
Mira'm, fill de puta. Mira'm!
- Tapona-la, hòstia puta! - Mira'm, fill de puta! Mira'm!
Per què no has esperat el senyal?
- L'he pelat o no? - Tens la gravació?
Esperi's.
Una cosa és allò de l'hotel
i fer-los creure que l'Esteban Furiase els espiava.
I una altra, una execució en una base militar plena de gent armada
i sense temps per preparar-ho, sap? En vull el doble.
D'acord. Em dones la gravació?
L'Elena s'equivoca.
Com?
La teva mare perilla. Vine.
L'últim tros no se sent.
És el puto avió. No val una merda.
- No es pot recuperar l'àudio? - No.
Havies d'esperar el senyal.
Ara què fem?
Li disparo a la cama, m'escapo...?
Objectiu abatut. Com està l'Ancares?
Som aquí per acomiadar el nostre amic Salvador.
Tot i sentir un buit enorme i una gran pena per la seva partença,
la seva empremta ens perdurarà al cor
i l'amor que vam compartir no desapareixerà mai.
Desitgem que la família i els amics d'en Salvador
trobin consol en els records compartits.
Som aquí per acompanyar-los.
Pepe, tot bé?
Tot bé. La teva mare és a dalt amb l'Andreia.
"Sé què és, amic", va contestar la Dixie.
"La mare em renyava sempre que havia anat a entrenar al gimnàs."
Ei, ha arribat en Iago.
Seguim en un altre moment. Et deixo amb ell.
- Hola. - Hola.
Ja marxo.
- Gràcies. - De res.
T'he enyorat molt.
Ets una valenta, mama.
Llença l'arma.
Que la llencis.
A terra.
Com t'ho vas fer?
Com vas trobar els cinc de La Ciénaga?
Tothom té un preu.
Digui?
- La Celia. - Un moment.
Hi vas contactar i et va dur a la resta.
Però també t'esperaven a tu.
- Segur que és periodista? - No sé segur res.
- Si no, no seríem aquí. - Concretem.
Amb tranquil·litat. Què et va traslladar, exactament?
Que té informació confidencial sobre Ciénaga.
I n'escriurà un llibre.
I qui és la font?
- No m'ho va dir. - Li vas dir res d'ella?
Esclar que no.
Però sabia que érem sis
i que el sisè era una dona.
Això només ho pot saber algú que hi fos i que ens veiés.
En Furiase fill.
No, ell no era a la fira aquella tarda.
Ja, però en Furiase fill la coneixia.
Va descobrir la jugada i va avisar el seu pare.
Creus que la periodista coneix el fill?
És el que ens pot tenir més ganes, esclar.
Tenien raó.
En Furiase i jo els volíem a tots.
Va sortir la Casiel?
En cap moment.
Facilita'ls el nom, la marquem i a veure on cony ens porta.
Entesos?
Qui pronunciés aquell nom quedaria marcat com un bitllet fals.
Casiel?
- M'ho lletreja, sisplau? - Esclar.
C-A-S-I...
Quan et vas fer passar per periodista,
la Celia et va posar l'esquer.
Quan surti el llibre, l'avisaré.
Era qüestió de temps.
- Adeu. - A reveure.
Rebut. Gràcies.
Vas fer servir l'Esteban perquè matés els agents.
I, amb les mentides de l'Andresito,
la DNI va buscar en Furiase i va descobrir l'operació Ciénaga.
Obre la cortina.
Tenint l'Ancares, en Furiase et sobrava.
Vas ser tu qui em va tra...
I et vaig veure. No va ser en defensa pròpia.
Igual que l'Ancares. Et va caçar.
Com saps que Casiel és una dona? Tothom que ho sabia és mort.
No em subestimi.
Jo vaig desenterrar el cas.
Fa anys que la busquem.
Estava a punt de descobrir-te i vas contractar un sicari.
Estigues quieta.
Per a qui treballes?
Per a mi.
Per què cony vols la meva mare?
L'he buscat tota la vida.
Va provocar la matança de la fira.
Mama.
Mama! Auxili, sisplau!
Jo hi era.
I la vaig veure.
Mama!
Desperta't!
Mentre els meus pares es dessagnaven.
Em dic Ainara.
Iago, no és contra tu.
N'he informat la DNI.
Ja hi ha hagut prou morts, Ainara.
Escolta'm.
Deixaràs l'arma que tens aquí.
La que tens amagada darrere.
La posaràs a la taula.
S'ha acabat.
No tens escapatòria. Confia en mi.
Mira.
Ja està.
Deixa l'arma.
Molt bé.
No deixis de mirar-me.
Tot anirà bé.
Tranquil·la.
Així.
Deixa-la aquí.
Ja està.
Hola, Casiel.
- No em toquis. - Quieta.
Quieta. Estigues quieta.
Va, pressiona.
Pressiona aquí. Pressiona.
Així.
- No em toquis. - Estigues quieta, quieta.
Pressiona i posa't de costat.
Ja està.
Aquí, sisplau.
Ha sigut una imprudència per part teva.
Ho sabies tot des del principi.
- Moltes gràcies, Zeta. De veritat. - Elena.
Vinc.
Ja està.
Mama.
Ei. Parla'm.
Parla'm.
Ja està.
Eren postals de...
De llocs de puta mare on havia estat.
Per en Iago
Estimat fill,
si llegeixes aquesta carta, és que ja no estic amb tu.
Per mi és molt difícil escriure aquestes paraules,
però ho he de fer, ja que mai vaig tenir el valor d'explicar-t'ho.
Marxo. Fins d'aquí uns dies, mama.
El teu pare no va morir en acte de servei.
Ves-te'n tranquil, que estarem bé.
Gràcies.
- Adeu. - Adeu.
Quan eres molt petit, vaig decidir que ens separéssim.
Ja sé que deus tenir moltes preguntes.
Però jo només tinc una resposta: volia protegir-te.
No d'ell, que t'estimava amb bogeria, sinó de mi.
Volia enterrar la dona que vaig ser,
i amb ell era impossible.
El vaig abandonar i no li vaig donar cap opció de ser el teu pare.
Sé que és injust per a tu,
com ho va ser per a ell.
Les postals que acompanyen la carta, les va enviar ell
amb l'esperança de poder veure't algun dia
i recuperar l'amor que vam perdre quan érem uns altres.
Espero que algun dia em puguis perdonar.
T'estimo.
L'home que va enganyar tothom.
Qui, jo? No, germà.
Ho va planejar tot el teu pare.
No se n'ha sortit.
Ho sento molt.
No tens ni idea del pare que tens.
Mira que costa matar aquell fill de puta.
Li va faltar això.
Tens sort de tenir-lo.
On és?
Ja te'n vas?
Vaig a rascar-me els ous a Cartagena.
Ben fet.
Per què no la vas matar?
Saps que et vindrà a buscar, oi?
Bon viatge.
Igual que el fill de puta vell.
Subtítols: Marti Mas Fontcuberta
Supervisor creatiu Guillermo Parra