Hva gjør du?
Skifter.
- Til hva? - Skifter bare.
Hvorfor har du bandasjer?
Om du ikke skal si noe, blir jeg ikke.
Du er vel glad i meg?
Hva?
Er du glad i meg?
- Hvor vil du med dette? - Bare svar.
Klart det. Du er...
Nei. Ingen forbehold. Bare følelsen.
Hvor føler du det?
Hvor føler du kjærligheten for meg? Er det her?
Ruben, jeg vet ikke hva dette er.
Bare svar på spørsmålet.
Kjærlighet føles vel mest i hjertet.
Nei, drit i det. Klisjésvar.
Svar som deg.
Jeg vil vite hvor Niall Kennedy føler det.
Jeg føler det overalt.
- Overalt? - Ja.
Det strømmer gjennom meg, på en måte.
- Beskriv det. - Jeg kan ikke beskrive det.
Jo, det kan du, for faen.
Jævla Poet Laureate, eller hva faen det nå er du har vunnet.
Ord er jobben din.
Kom igjen, si det tydelig
på en måte jeg forstår.
Det er...
...farlig.
Ja vel?
Det er det beste og det verste samtidig.
Det er det eneste jeg noen gang har følt.
Det er som jeg er...
...høy på deg eller noe.
Kjemisk avhengig. Jeg vet ikke.
Hvor lenge ventet du?
Med tanke på?
Før du tok grep sjansen.
Før du tok det som var mitt.
Jeg nekter å snakke om dette.
- Er du klar? - Ja, jeg kommer.
Hvem har første spørsmål?
DEN STIGENDE SOLEN
Ja.
Niall, boken din har blitt kalt et moderne mesterverk.
Kan du fortelle hvordan du klarte å lage
en så presis fremstilling av mannlig vold?
En god forfatter avslører aldri kildene.
Avslør kildene dine, da.
Beklager. Det går ikke, compadre.
Men boken er åpenbart basert på broren din,
som har vært involvert i to alvorlige overfallssaker
her i landet.
Den forrige kostet nesten Benjamin Thomson livet.
Niks. Boken min hadde ikke noe med det å gjøre.
Han var en del av researchen,
men husk at det er skjønnlitteratur.
Det er ikke en biografi.
Det hadde vært lett å skrive en biografi.
Ja, men boken din følger en voldelig hovedperson som heter Cosmo,
som, til tross for alt han gjør,
fremstilles som et offer for ukontrollerbare følelser.
Prøvde du å forsvare handlingene på noen måte?
Ikke i det hele tatt.
Vi gir neste person mikrofonen.
Slapp av litt. Du er stiv som faen.
Vær så god.
Oppfølging til forrige spørsmål.
Du later til å være litt defensiv i svarene,
men din brors dom var så offentlig.
Du visste at folk ville sammenligne.
Ja, men hva med dialogen,
skikkelsene, portrettet av mental helse?
De kom ikke fra ham.
Beklager.
Vi vil bli kjent med mannen bak historien.
Det er meg! Jeg er mannen bak historien.
Jeg forstår det, men...
Har noen her spørsmål om meg?
Seriøst?
Kaller dere dere journalister?
De siste 20 minuttene
tar vi bare imot spørsmål om forfatteren
og skriveprosessen bak denne romanen.
Har noen spørsmål
om det?
MISTER FATNINGEN
Kompis. Dette er kjempegøy!
Hva tenkte du på?
Faen i helvete. Se her.
"Da alle spørsmålene ble rettet til forfatteren,
ble rommet stille.
En journalist rakk til slutt opp hånden,
men bare for å spørre hvor toalettet var."
Det er bra.
Jeg tror jeg skal gå.
Ikke gjør det, sutrekjerring.
Kom igjen. Jeg sitter i fengsel.
Jeg må ta det jeg kan for å muntre meg opp.
Du burde ikke like det så godt.
Drit og dra. Hvorfor bryr du deg?
Fordi
de bare spør om deg.
Kom igjen, Bambers.
Jeg er hovedpersonen i forholdet.
Når skal du innse det?
Du er i beste fall hjelperen min.
I verste fall står du for lunsjen min.
Jeg skjønner det.
Jeg kaster stor skygge selv i fengsel,
men om du ikke takler spørsmålene,
hvorfor baserte du boka på meg?
Fordi jeg følte...
Jeg vet ikke.
Noe.
Skyld?
Hvorfor sier du det?
For det med Mona.
Unnskyld?
Holdt ikke godt nok øye med henne så Benji fikk sjansen.
Å. Nei, altså...
Kunne jo ikke følge med hele tiden.
Hun nekter fortsatt.
For at hun lå med ham.
- Siden når? - Jeg vet ikke.
En uke siden, kanskje.
Var hun på besøk?
Ja. Første gang på tre år. Tok med lille Baird også.
Elsker den lille fyren.
Tok hun med Baird?
Ja. Mirakelbarn.
Tre år gammel nå. Sprøtt.
Kan du tro det? Vi to som fedre?
Jeg vet du ikke ser din så ofte, men se på oss.
To barske fedre.
Jeg trodde det fantes regler.
- At du ikke fikk se ham. - Ja,
men hun har ombestemt seg.
Det sier jeg deg.
Det er den største motivasjonen for å holde meg på matta her inne.
Slippe ut før han skjønner hvor jeg er.
Det er så plutselig, Ruben. Hvorfor kom hun?
Har hun ikke kjæreste?
Hun hadde det. Det er slutt.
Hvorfor er det slutt?
Hun ropte navnet mitt mens de hadde sex.
Vet det ikke sikkert, så jeg antar at det var det.
Men, altså...
Sa hun hva hun ville?
Nei, men det var noe som plaget henne.
Vet ikke hva det var.
Fikk du det ikke ut av henne?
Nei.
Men jeg skal det.
Jeg skal det.
Det har gått fire år, Mona.
Jeg forstår ikke. Hvorfor nå?
Jeg er ensom.
Baird er i barnehagen hele dagen.
Luke går fra meg, og jeg savner ham.
Få ham tilbake, da.
Det er Ruben jeg savner.
Nei. Vi går ikke over dette igjen.
Det er ødelagt. Gå videre.
Et forhold er umulig med det vi har gjort.
Slike hemmeligheter ødelegger deg innenfra.
Ikke om jeg sier det, om jeg begynner med blanke ark.
Mona, han dreper oss.
- Han dreper deg. - Og etterpå?
Skal dere ha et forhold med fengselsvegger mellom dere?
Du tenker ikke klart.
Her. Sett det fra deg.
Ligg unna meg, ditt svin!
Mona.
Kom igjen. Du tenker ikke rasjonelt.
Hva skjedde med å skille på ting? Du var så flink til det.
Alt tar deg igjen til slutt.
Når du skiller sånn, tar du noe fra hjernen
og gir det til sjelen.
Det er latterlig. Du tenker bare på deg selv.
Nei. Det handler om Baird også.
Han begynner å bli stor,
og han trenger en maskulin rollemodell.
Jeg kan være det.
Hørte du ikke hva jeg sa?
Ruben vil være en del av livet hans,
og jeg har sagt ja til det nå.
Ikke pokker om jeg ser på
mens han oppfostrer gutten og tror han er hans.
Gutten er hans.
Nei. Han er din.
Ikke si det.
Du forsterker det i hodet ditt,
så kommer det ut av munnen din en dag
mens du er dritings.
Hvorfor ødela jeg alt for deg?
Et ekkelt lite troll av en mann.
Ta deg sammen.
Få Luke tilbake, dropp spriten og vær en rollemodell for barnet ditt.
Ikke tving meg til å komme igjen.
ANROP FRA MAMMA
AVVIS
Der er hun.
- Hei, vennen. - Hei, Butch.
Lenge siden sist.
Jeg har jobbet mye.
Kan ikke gjøre det nå.
Har du med frekke stoffer?
Ikke i kveld. Tenke å ta det rolig.
Her?
Umulig.
Får se hvor lenge du holder ut.
Butch, vent.
MELDING FRA MAMMA
HVOR ER DU? DET SKJER
Faen.
Hvor har du vært?
Jeg kom så fort jeg kunne.
Jeg kan ikke...
- Er hun... - Nesten.
Unnskyld, mamma.
Hun var et mareritt mot slutten.
Men fint at dere delte ambulanse.
Mitt bidrag til et tynnslitt NHS.
Hva skjer nå?
Vi får dødsattesten,
og så henter begravelsesbyrået henne
og pumper inn konserveringsmidler.
Som å øse stekesjy på kylling.
- Har du sagt det til Ruben? - Nei.
Du skal gjøre det.
Og ikke engang tenk på å droppe begravelsen.
Han slipper nok ut, og du må stille opp for ham.
Og du må sjekke deg.
Du har sikkert fæle virus fra de stedene du har besøkt.
Ja da.
PERSONLIGE DETALJER SEKSUALHELSE
SEKSUALHELSE-KLINIKK
OM JA, HVILKE KJØNNSSYKDOMMER:
HAR DU HATT UBESKYTTET SEX MED: MENN - KVINNER - BEGGE
KVINNER
MENN
KVINNER
Denne veien, Mr. Kennedy.
Her. Takk.
Beklager. Fyren på rommet
tvers over gangen, er det Albert?
Ja. Hvordan det?
Det er bare...
Jeg kjente ham før.
Bodde sammen på universitetet.
Jøss. Liten verden.
Ja.
Sett deg.
Rett ned gangen til venstre.
- Takk. - Takk.
Står til? En fyr sa han kjenner deg.
- Når var han her? - Han gikk.
Niall? Niall!
Alby.
- For en overraskelse. - Jeg vet du så meg.
Hvorfor jobber du her? Trodde du studerte filosofi.
Ja.
Jeg begynte på universitetet for å ta igjen det tapte.
Sykepleie var faktisk min fjerde grad.
Jeg har visst vandrelyst.
Du ser
bra ut.
Det er noen ansiktsrekonstruksjoner siden du så meg sist.
Dessverre er jeg fortsatt mer Picasso
enn da Vinci enn jeg liker, men det kommer seg.
Jeg hørte om boken. Så spennende.
Ja.
Men ikke detaljene på skrivebrettet.
Er ikke det konfidensielt?
Jeg tittet. Beklager.
"Kvinner".
Seriøst, Niall? Kvinner?
Faen. Jeg løy. Beklager.
Jeg følte meg vel sårbar.
Du forandrer deg aldri, du?
Jeg vet det. Det er tragisk.
Men det positive er
at vi kan hjelpe.
Vi tilbyr også støtte
for de som tar del i stoffsex-fester,
om du er interessert.
Hvorfor tror du jeg trenger det?
Jeg ser det.
Jeg har vært der selv.
Det er vanskelig å slippe unna. Tro meg.
Fint å se deg, gamle venn.
Der er han, Edgar Allan Poe-jævelen.
Faen ta. Du skulle ha vært her i går kveld.
Varmen var uutholdelig.
Den ene dagen i året
når sola glimrer med sitt nærvær,
bestemmer hun seg for å steke cellen vår.
Det var glovarmt.
Jeg skulle drite, og testiklene mine endte opp
to centimeter under vannet.
Ruben, Maura er død.
Gikk det fort?
Gikk hva fort?
Døden.
Nei. Hun fikk diagnosen for 20 år siden.
Ja, men døde hun fredelig?
Fredelig, ja.
Med tanke på forverringen de siste årene.
- Bare si ja. - Ja.
Var du
med henne da hun døde?
Nei.
Jeg var på venterommet.
Jeg ble litt kvalm da jeg så på henne hjemme,
så jeg holdt meg unna.
Du spydde vel ikke?
Du spyr alltid.
Jeg kan ha gjort det.
Du spydde vel ikke på henne?
- Jeg... - Spydde du på min døende mor?
Ja, når du sier det sånn.
Det var ikke sånn jeg ventet at det skulle gå.
Den jævelen.
Hvem?
Benji.
- Han tok disse årene fra meg. - Nei, Ruben, ikke begynn.
Du har lært å gi slipp på sinnet, ikke sant?
Det er tilbake.
Nei. Bearbeid det slik de lærte deg.
Det er bare sorg,
og du skylder på følelsen du kjenner...
Drit og dra. Ikke psykoanalyser meg, din guttevalp!
Du vet ikke noe om følelsene mine.
Jo, litt. Faren min døde også.
Drit og dra!
Du fikk i det minste tatt farvel.
Tenk å ikke være der for ham fordi en jævel tok det fra deg.
Det hadde vært fælt.
Ja, akkurat.
Tenk på det før du snakker om de pokkers følelsene mine.
Og si til Benji, hvor enn han er,
at når jeg slipper ut, skal jeg finne ham
og avslutte det jeg burde gjort første gang.
Det gjør jeg ikke, Ruben.
Du gjør det, for faen!
Si det. Jeg har balletak på deg!
Ikke glem det.
Du gjør det.
Hører du? Du sier ikke nei til meg,
din lille jævel!
Du gjør det, ikke sant?
Jævla drittsekk!
Jævla drittsekk. Du gjør det!
Du sier faen ikke nei til meg.
Ikke sant? Drittsekk!
Du skal faen meg gjøre det!
Niall Kennedy?
Denne veien.
Unnskyld. Jeg visste ikke at du tok denne.
Om jeg var her, tenkte jeg
at det var lettere for deg å være ærlig om det du har gjort.
Fyll ut dette.
Oi, du har ligget med halve Glasgow.
Ja.
Greit.
Vil du ha dårlig nytt eller godt nytt?
Dårlig.
Klassiker.
Den dårlige nyheten er at du har syfilis og klamydia.
Den gode er at det kan kureres.
Vi gir deg antibiotika.
Det ordner seg om tre til seks måneder.
Takk.
Kan jeg hjelpe med noe mer?
Ja.
Når er du ferdig?
Om rundt ti minutter.
Du vil vel ikke...
...ta en drink?
Med en så omfattende seksualhistorie,
hvordan kan jeg si nei?
- Begynte han bare å skrike? - Ja.
Det var skummelt. Han sa han skulle drepe fyren.
Lå Benji faktisk med kona hans?
Ja, jeg tror det.
Jøss. Modig mann.
Og de har et barn sammen? Ruben og Mona?
Ja.
Kan det være Benjis?
Ruben hadde vanskelig for å unnfange.
Han må vel mistenke noe?
Jeg vet ikke.
Selv om han var inne på tanken, tenker han neppe stort på det.
Han ønsket seg barn så lenge. Det pleier å overstyre rasjonalitet.
Vet han at du er homofil?
Jeg er bifil.
Vet han at du er bifil?
Nei.
Har du sagt det til noen?
Ikke egentlig.
Til deg selv?
Nei.
Å, Niall.
Jeg hadde høye håp for deg.
Har du i det hele tatt åpnet deg nok til å ha følelser for en mann?
Bare én gang.
Hvordan var han?
Han var...
...flott.
Helt herlig.
Jeg snakker om deg.
Tenkte meg det.
Du...
Du vil vel ikke...
...bli kjent igjen?
Du kan tenke på det om du vil.
Du vil vel heller gi meg en på trynet, men...
Tror ikke jeg kan leve med meg selv om...
Passer det på fredag?
Ja.
Da sees vi.
Og oppfør deg.
Jeg vil ikke høre at du har vært på de stedene igjen.
Én, takk.
Så du liker denne fyren?
Ja, jeg tror det.
Det føles som det kan være noe.
Så flott.
Jeg er glad på dine vegne.
Butch.
Hva er det med ham?
Folk ser på.
Det burde du vite nå.
Ja, men han tar ikke på seg selv.
Han ser bare på.
Gi meg et øyeblikk.
Ja.
Han er sprø.
Skal jeg si noe?
Hva skulle du sagt?
"Hvorfor tar du ikke på deg selv?"
Da er du åpen for kritikk.
Ja, men jeg kan ikke fortsette når han bare stirrer.
Ansiktet er helt urørlig.
Bare ignorer det.
Dopen slår inn snart, og da bryr du deg ikke om noe.
Jeg sier noe.
Kan jeg hjelpe deg?
Ja.
Kjenner jeg deg igjen?
Det håper jeg ikke.
Slapp av.
Jeg er den beste advokaten i gamet.
Bare husk å blunke, for faen.
Dette stedet er faktisk en berømt sexklubb.
Hvorfor var dere her?
Det er faktisk et naturistspa.
Om du kommer i slik uniform,
blir folk forvirret.
Pust dypt inn og ut.
Straks tilbake.
Du hjelper ikke. Bare gå. Vi sees senere.
Niks. Jeg lar deg ikke dø på en homofobisk institusjon
der de kan gjøre hva som helst mot deg.
Det var en kollisjon, Butch, ikke drap.
I Storbritannia, ikke Tsjetsjenia. Dra.
Før de arresterer oss begge.
Ingenting på pusten.
Men vi må nok ta blodprøve.
Jeg svingte feil. Det var alt det var.
Beklager, men vi må ta deg med på stasjonen.
Før du gjør det, må jeg snakke litt med klienten min.
Slapp av. Jeg fikser det.
Om du har noe på deg, legg det under ballene.
De kan ikke kroppsvisitere deg for noe så lite.
Vi sees om litt.
Du skal vel ikke kjøre?
Takke faen.
Jeg skal i begravelse, og jeg er langt hjemmefra.
- Jaså? - Ja, det er moren til en venn,
men de... De sto hverandre nær.
Høres ut som en unnskyldning.
Sikt meg, da.
Jeg var høy! Skriv det ned.
Blodprøven var positiv for metamfetamin og kokain.
Jeg visste ikke om den andre.
Kan du forklare beslutningen om å kjøre i beruset tilstand?
Hør her...
Klienten min kan ha blitt dopet, så sikt ham nå,
så kjemper vi til siste slutt.
Klienten din innrømte det for en vakt tidligere.
Å. Gjorde du det?
Du hjelper ikke deg selv.
Niall Brandon Kennedy,
du er siktet for å ha kjørt i beruset tilstand.
Du trenger ikke si noe...
- Brandon? - ...det kan skade forsvaret
om du ikke nevner i avhør noe du senere bruker i retten.
Du får kausjon med betingelser,
som forklares for deg til rimelig tid.
FORLEGGER
Det er aldri lett å ta farvel,
men vi finner trøst i å vite at
selv om hennes jordiske reise er over,
har sjelen funnet trøst
i vår barmhjertige Guds armer.
Maura var en stolt kvinne.
- Ikke av forfengelighet... - Unnskyld meg. Beklager.
...eller arroganse...
Unnskyld.
...men på den stille, trofaste måten
til en som levde med formål
og prinsipper.
Beklager at jeg er sen.
Du er en skam.
...som ikke krevde oppmerksomhet.
Hun var en god kvinne,
ikke bare i ord, men gjerninger.
Om det var en nabo i nød eller en venn som sørget...
...og nå vil hennes kjære sønn, Ruben Pallister,
si noen ord.
Takk for at dere kom. Hører dere meg, der bak?
Jeg har...
Jeg har prøvd hardt å sette ord på
hva moren min betyr for meg,
og dette er det beste jeg klarer.
En A4-side.
Jeg er usikker på hva jeg føler nå.
Jeg føler mye skyld, sinne og anger.
Det siste jeg føler, på en måte...
...er sorg.
Det er pussig.
Selv om jeg har ventet på denne dagen i over ti år nå,
kan ingenting helt forberede deg på den.
Når jeg får en telefon i fengselet,
tror jeg det er henne.
"Tuller bare. Lever enda."
Ikke at hun tullet så mye.
Av og til tror jeg
at døden ikke handler om
å savne personen, men
å savne forholdet du kunne ha hatt til dem.
Og moren min og jeg kunne vært spesielle,
om jeg bare hadde...
...hatt litt fokus.
Det var et vindu
i livet mitt da jeg følte
at det kunne ordne seg mellom oss, for første gang.
Jeg hadde stått på en eksamen
på skolen, og...
...hun smilte. Jeg vet ikke. Det var som om
øynene hennes var med munnen for første gang.
Fjeset hennes ble på en måte helt.
Jeg vet ikke. Unnskyld.
Jeg går bort fra manus her.
Jeg så lettelse.
Jeg så stolthet.
Men jeg jukset på eksamenen.
Da hun fant det ut, var ansiktet
sånn det var før.
Smilte med munnen, men ikke øynene,
men det var tyngre.
Da hun begynte å besøke meg i fengsel, var hun
nesten ugjenkjennelig.
Jeg har gjort mange feil i livet.
Sytten år i fengsel.
En tredjedel av livet i en jævla boks
når jeg kunne vært ute og tilbrakt tid med min egen mor.
Jeg lovet henne,
da jeg kom ut første gang,
at jeg ikke skulle inn igjen
så lenge hun pustet.
Jeg brøt det løftet...
...og snart pustet hun ikke.
Unnskyld, mamma.
Beklager at du måtte vente til nå
for å høre at jeg tar litt ansvar.
Og beklager alt jeg lot deg gjennomgå.
Du vet...
På en merkelig måte
er jeg glad for at kreften kom og tok deg,
for da var det ikke jeg som forårsaket det.
Hvil deg nå, mamma.
Vi sees i det neste livet.
Jeg skal gjøre alt jeg kan
...for å gjøre opp for meg.
Går det bra?
Hei, småen.
Sint?
Spør du om jeg er sint?
Du vet ikke hva ordet betyr.
Jeg er rasende.
La oss analysere det du gjorde i ettermiddag.
Du kom sent og svettet som en jævla pedofil.
Du sniffet kokain på badet mesteparten av tiden.
Unnskyld, mamma.
Kan du ikke innrømme det?
Du ville ødelegge begravelsen fra begynnelsen av.
- Nei. - Gi deg.
Du mislikte henne alltid. Det er sånn du hevner deg.
Nei, jeg lover. Jeg var bare...
Beklager. Unnskylder du meg litt?
Nei, ikke...
Hva gjør du?
Jeg viser solidaritet.
Den beste solidariteten er om du holder deg unna.
Gi deg.
Bare du kan sette egne behov foran en begravelse.
Jeg har sagt...
Her.
Du har gjort ditt, og det er flott,
men du må holde deg unna.
- Hvorfor? - Du vil såre ham igjen.
Sier du? Alt du gjør, er å såre ham.
Det er feil. Jeg har besøkt ham hver uke i fire år.
Jeg stakk ikke av med en kjekkas
og kom tilbake fordi jeg ikke orket ensomheten.
- Du er en drittsekk. - Nei.
Jeg har gjort mer enn deg i alt dette.
Jeg har hedret ham i bøker.
Jeg endret fortellingen rundt det han gjorde mot Benji.
Det gjør opp for ett jævla knull.
Fire år.
Jeg sa det til meg selv.
Var skyldfølelsen der etter fire år,
skulle jeg gjøre noe med den.
Vet du hva du kan gjøre? Ta livet av deg.
Du hadde uansett vært død.
Vil du vite hva som hindrer meg
i å si det?
Ikke frykt for reaksjonen,
eller hvor opprørt han blir.
Det er at jeg aldri helt skjønner
om jeg vil si det bare for å ødelegge for deg.
Si til ham for en forrædersk liten mark du er.
Si hva?
Unnskyld, Ruben. Jeg trodde du var nede med Baird.
Stått der lenge?
Lenge nok.
Hvor er vakten din?
I lomma mi.
Du må være med ham hele tiden.
Hold kjeft.
Det høres ut som det er noe jeg burde vite om.
Nei.
Mona skulle til å gå.
Det skal du faen ikke.
Ikke før dere forklarer.
Forklarer hva?
Hviskingen, de jævla samtalene.
Jeg trodde dere ikke hadde kontakt.
Nå krangler dere som om dere har delt et helt liv.
Så hva er det?
Hva er det?
Jeg gir dere ti sekunder...
...til å forklare.
Hva er så jævlig viktig
at dere bruker tid i begravelsen til moren min
til å komme hit og prate uten meg?
Hva er det?
Jævler.
Vi kan telle ned om dere vil.
- Hør her... - Fem, fire...
- Nei. - Ruben, bare hør på meg.
- ...tre... - Ruben, bare hør på meg.
Trodde du skulle pisse.
Skulle det.
Ble distrahert av prat.
Du kan ikke gjøre det.
Jeg meldte deg nesten. Kom.
- Kom igjen. - Det er ikke over.
Jeg vet når dere skjuler noe.
- Kom igjen. - Jeg vet når du lyver, rotte.
Det er begravelsen til moren min!
Og dere er jævla løgnere!
Jeg skal holde meg unna.
Jeg lover.
Her.
Medisiner og brosjyrer.
Bra tjall-papir.
Jeg tuller. Jeg skal lese dem.
Hva skjedde?
Jeg ble arrestert og siktet i dag.
Krasjet bilen utenfor Bellona's.
Herregud, Niall.
Hadde du tatt meth?
Ja.
Agenten min ringte også.
Noen tok bilde av meg utenfor,
og The Sun skal skrive om det.
De kommer nok til å nevne parkeringsplassen
og hvor jeg var.
Alle får vite det.
Å, Niall.
Denne byrden din, den er for tung.
Tror du ikke universet presser deg til å handle?
Jeg tror ikke på slikt.
Det gjør jeg.
Er en artikkel i en drittavis
måten du vil komme ut for verden på?
Hva er du egentlig redd for?
Det folk tenker.
Men vet ikke de viktige menneskene i livet ditt det?
Ikke Ruben.
Kan du ikke bare si det?
Jeg kan ikke.
Jeg bare...
Jeg kan ikke.
Du kan.
Det er kanskje ubehagelig først,
men tro meg,
du finner styrke inni deg
som du ikke visste om.
Bruk det som en sjanse til å åpne deg for verden.
Enten det, eller la en idiot-journalist bestemme
hvordan det skal fortelles.
Ærlig talt,
etter dine siste bøker
har du ikke råd til å kobles til mer dårlig skriving.
Faen ta deg.
Greit. Bare
dra til fengselet i morgen, se ham i øynene
og si: "Dette er meg."
Ellers er du ikke mann nok til å si at du knuller menn.
En kopp te?
Trodde ikke vi ville sees igjen.
Sist jeg skremte deg sånn,
gikk det mer enn ti år.
Ja.
Skal du fortelle hva som foregikk mellom dere?
Ingenting.
Ikke faen.
Du skjønner, Ruben...
Det skjedde noe.
Jeg er homofil.
Tja, bifil, men...
Kanskje ryddigere å si homofil.
Er du bifil?
Ja.
Det var det Mona og jeg kranglet om.
Hun ville si det for å hevne seg for at jeg fortalte om Benji.
Er du bifil?
- Ja. - Du? Bifil?
Jeg...
Jeg tror jeg er homofil.
Stryk det.
Jeg er homofil.
Er du homofil?
Jeg er homofil.
Er du ikke overrasket?
Jo, over at du innrømmer det.
Kom igjen, Bambers. Jeg har alltid mistenkt det.
- Siden når? - Alltid.
Siden jeg fant Doctor Who-dritten i skapet ditt.
Vent, så du...
Er du ikke sur?
Sur? Hva har det med meg å gjøre?
Du er ikke redd for ukvemsord, Ruben.
Det er bare ord.
Nei. De volder skade.
- Om du tillater det. - Det gjorde jeg.
Jeg tillot det hver jævla dag, Ruben!
Hva mener du med at du ikke er sur?
Jeg er ikke noe.
Jeg driter i hvem du stikker den i. Hvorfor skulle jeg det?
Vi har skeive mødre.
Ja, men lesbiske er kule. Du sa det hele tiden.
Da jeg var 17.
Om mødrene våre beviste noe, er det at de er ganske ukule.
Dette er ditt problem. Det har ikke noe med meg å gjøre.
Nei, Ruben. Du kalte meg homse hele tiden.
Ja, og jeg kalte deg stygg og dum,
men du er ikke usikker på grunn av det.
Vil du vite hvem den egentlige homofoben
i livet ditt var?
Kom hit.
Jeg skal si det.
Du.
Du var den eneste som brydde deg.
- Det har du alltid vært. - Nei.
Jeg ble mobbet på skolen.
Du ville ikke tro det de pleide å si.
Ja, men du hørte på dem.
Dans etter din egen pipe.
Pleier å drukne all annen lyd.
Det er ikke så lett.
Jo, det er det.
Du har kastet på livet på å danse etter andres pipe,
men du fant aldri takten.
Men ikke faen om jeg sitter her
mens du klandrer meg for alle problemene dine.
Jeg godtar 10-15 prosent, ikke mer enn det.
Så du er ikke sur?
Nei.
Stolt,
om noe.
De kan si vi er homofile og stolte.
Jøss, jeg...
Vet ikke hva jeg skal si.
Trenger ikke si noe.
Takk.
Kan jeg fortelle deg noe,
nå som vi deler?
Det gjelder faren min.
Ja.
Jeg hatet ham.
Jeg vet det.
Jeg hatet ham for det han gjorde mot meg.
Han slo deg og slikt.
Det var det beste av det.
Det var det beste.
Herregud, Ruben. Så fælt.
Det ødelegger deg.
Gjør deg til en jævla halv mann.
Nei.
Du er alt annet enn en halv mann.
Er du en halv mann, vil jeg ikke vite hva jeg er.
En jævla kvart mann. En jævla prikk-mann.
Jeg har prøvd å bevise det hele livet.
Fylle meg opp til randen igjen.
Du lyktes.
Uten tvil.
Du vet...
Kroppen min pleide...
...å reagere av og til.
Ja vel.
På mange måter er det det næreste jeg har vært noen.
Er det for mye?
Nei.
Det er greit.
Jeg kunne...
Jeg kunne komme av og til.
Det er for mye. Unnskyld.
Det er for mye.
Endrer du syn på meg?
Hva? Nei. Så klart ikke.
Ikke vær dum.
Du er helten min.
Enda mer nå som jeg vet hvor rustningen er fra.
Unnskyld.
Du trenger ikke være lei deg.
Du følte at du ikke kunne være ærlig.
Det var min feil. Unnskyld.
Jeg er glad i deg, bror.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg bror.
Jeg er glad i deg, bror.
Glad i deg.
Faen ta.
Vi ser absolutt ut som et par homoer nå.
Faen ta.
Jøss.
Jeg føler meg lettere.
Er det noe mer du vil si?
Kan like godt si alt nå.
Ja.
Kom igjen.
Faen.
Du vet Alby?
Ja, fyren jeg moste.
- Ja. - Ja.
- Jeg treffer ham. - Hva?
Du tuller!
- Jeg tror han er den rette. - Hva?
Hvor lenge har det vart?
Ikke engang en uke.
Din gale jævel.
En vet det når en vet det.
En gjør vel det.
Vent.
Var det det han ville si den gangen?
- Ja. - Din jævel!
Jeg havnet i fengsel i over ti år for det.
Jeg ville gitt faen, din jævel.
Din jævla idiot.
Unnskyld.
Din tur.
Du vet Celeste?
Celeste som jeg bodde med?
- Ja. - Ja.
Jeg knullet henne da jeg slapp ut.
Hva? Nei!
Måtte bare.
- Ville hun? - Som en hund med et bein.
Hatet hun deg ikke?
Hun gjorde det.
Den jævla froskekjerringa knakk nesten bekkenet mitt.
Kom igjen. Fortell meg noe.
Jeg hatet moren din.
Jeg hatet din også.
Du vet at gymbagen din alltid ble borte på skolen?
- Ja. - Det var meg.
Faen. Din jævla...
Jeg kunne ikke motstå å se deg skli rundt på fotballbanen
i de fæle brogueskoene.
Jeg så ut som en jævla idiot hver bidige uke.
Din jævla idiot.
- Greit. - Ja.
Noe mer?
Ja.
Jeg knullet Mona mens du var borte.
Baird er mitt barn.
Ja, han har kampånd, ikke sant?
Nei!
Jeg er glad i deg, bror.
Jeg er glad i deg.
Ja!
Faen.
Tekst: Heidi Rabbevåg