НАПОЛОВИНА МЪЖ
Какво правиш?
Преобличам се?
Защо? - Просто така.
Защо си донесъл бинтове?
Ако няма да говориш, ще се махна.
Обичаш ме, нали?
Какво?
Обичаш ли ме?
Накъде биеш? - Просто отговори.
Разбира се. Ти си мой...
Не. Без обяснения. Позови се на емоцията.
Къде я усещаш?
Къде усещаш любовта към мен? Тук ли?
Слушай, Рубен, не знам какво искаш.
Просто отговори.
Любовта се усеща в сърцето.
Майната му на този заучен отговор.
Искам твоя отговор.
Искам да знам къде я усеща Найл Кенеди.
Навсякъде.
Навсякъде ли? - Да.
Сякаш се лее в мен.
Опиши ми я. - Не... Не мога!
Можеш, мамка му!
Шибан поет лауреат или каквото там спечели.
Работиш с думи.
Така че давай, обясни ми ясно по начин,
по който да разбера.
Тя е...
...опасна.
Така ли?
Най-хубавото и най-лошото нещо наведнъж.
Сякаш тя е единственото нещо... което съм усещал.
Сякаш си...
...дрога за мен.
Сякаш съм химически зависим. Не знам.
Колко дълго чака?
За?
За да се намесиш.
Да вземеш това, което е мое.
Това няма да го обсъждам.
Готов ли си? - Съжалявам, идвам.
Кой ще зададе първия въпрос?
ИЗГРЯВАЩОТО СЛЪНЦЕ
Слушаме, госпожо.
Найл, книгата ви е обявена за съвременен шедьовър.
Как успяхте да обрисувате
толкова точно мъжкото насилие?
Добрият автор не издава източниците си.
Тогава ги разкрийте.
Съжалявам, няма как да стане, приятел.
Книгата ви е базирана на брат ви,
който е бил участник в две сериозни нападения
в страната,
при последното Бенджамин Томсън почти губи живота си.
Книгата ми няма нищо общо с това.
Използвах брат си за проучването,
но това е художествена измислица.
Не е биография.
Лесно бих написал биография.
Основният герой в книгата ви е насилникът Космо,
който, въпреки всичко, което прави,
е жертва на емоции, които не може да контролира.
Опитвате ли се да защитите действията му?
Ни най-малко.
Предайте микрофона на следващия.
Успокой се малко. Адски напрегнат си.
ДАНИЪЛ ТОМСЪН
Да, слушаме ви.
Относно последния въпрос.
Днес сякаш сте малко отбранителен в отговорите си,
но присъдата на брат ви стана публично достояние,
знаели сте, че ще има паралели.
Ами диалозите?
Героите? Психическото здраве?
Това не е от него.
Извинявам се.
Искаме да опознаем човека зад историята.
Това съм аз. Аз съм човекът зад историята.
Разбирам, но...
Съжалявам, но някой има ли въпроси за мен?
Сериозно?
И се смятате за журналисти?
През оставащите 20 минути
ще приемаме въпроси, свързани с автора
и с процеса на писане на романа.
Някой има ли въпроси...
...по тези теми?
ПИСАТЕЛ ИЗБУХВА
Приятел. Адски забавно! Човече!
Приятел, какво си мислеше?
Шибана работа. Слушай.
"Въпросите трябваше да са за писателя
и настана тишина.
Един от репортерите в крайна сметка вдигна ръка,
но само за да попита къде е тоалетната."
Това си го бива.
Май ще си вървя.
Недей да се цупиш, малка кучко.
Стига, в затвора съм.
Търся начини да се разведрявам.
Не се радвай толкова.
Я стига. А и какво ти пука?
Защото...
...разпитват само за теб.
Стига, Бамбърс.
Аз съм главният герой тук.
Кога ще го осъзнаеш?
Най-много да си ми помощник.
В най-лошия случай ми носиш обяда.
Слушай, разбирам те.
Хвърлям голяма сянка дори като съм зад четири стени,
но ако не можеш да понесеш въпросите,
защо базира книгата си на мен?
Защото...
Не знам.
Усетих нещо.
Вина?
Защо реши така?
Заради това с Мона.
Моля?
Че не я наглеждаше и допусна шибаняка Бенджи до нея.
А, да. Не, имам предвид...
Как да я наблюдавам постоянно?
Тя все още отрича,
че е спала с него.
Кога го каза? - Не помня.
Преди около седмица.
Посетила те е?
Да, за първи път от три години. Доведе с нея и малкия Беърд.
Обожавам мъника.
Довела е Беърд?
Да, дете чудо.
Вече на три годинки. Луда работа.
Представяш ли си? Двамата с теб сме бащи.
Знам, че рядко виждаш своето дете, но погледни ни все пак.
Двама яки бащи, мамка му.
Не разбирам. Мислех, че има правила
и че не може да го виждаш. - Да,
но е размислила.
Казвам ти...
Най-голямата ми мотивация да не правя глупости тук,
да изляза, преди той да разбере къде съм.
Но защо така изведнъж, Рубен? Защо те е посетила?
Мислех, че е с друг.
Скъсали са.
Защо? Защо са скъсали?
Викала е моето име по време на секс.
Не знам със сигурност, но така предполагам.
Но...
Каза ли какво иска?
Не, но нещо я тревожеше.
Не разбрах какво.
Не успя ли да го изкопчиш от нея?
Не.
Но ще го направя.
Ще го направя.
Минаха четири години, Мона.
Не разбирам. Защо сега?
Самотна съм, мамка му.
Беърд постоянно е на детска градина.
Люк ме остави, а той ми липсва.
Ами върни си го.
Рубен ми липсва, мамка му.
Не, не. Няма пак да обсъждаме това.
Това е обречено. Продължи напред.
Няма как след това, което сторихме.
Такава тайна ще те унищожи отвътре.
Не и ако му кажа и започнем отначало.
Мона, той ще ни убие.
Ще убие теб. - И тогава?
Ще имате връзка през стената в затвора.
Не мислиш трезво.
Остави това.
Разкарай се, свиня!
Мона.
Не мислиш разумно.
Нали се разграничаваше от фактите? Справяше се така.
Мислите накрая пак те застигат.
Изтръгваш ги от съзнанието си
и те заемат душата ти.
Това е абсурдно. Мислиш само за себе си.
Не. Мисля и за малкия Беърд.
Вече е на възраст,
на която му трябва мъж за подражание.
Аз ще съм това.
Не чу ли какво казах?
Рубен иска да е част от живота му
и аз съм съгласна с това.
Няма да стоя безучастно,
докато го гледа, мислейки, че е негово.
Детето е негово.
Не, не е. Твое е.
Не го изричай. Дори не го прошепвай.
Ще свикнеш с мисълта
и някой ден ще се изпуснеш,
когато си пияна като кирка.
Ама как ти съсипах всичко, а?
Гадно, долно човече.
Стегни се, ясно?
Върни си Люк, зарежи пиячката и бъди пример за детето си.
Не ме карай да идвам пак тук.
РИМСКИ СПА ЦЕНТЪР
ОБАЖДАНЕ ОТ МАМА
ЗАТВОРИ
Ето я и нея.
Здравей, миличка. - Здрасти, Бъч.
Отдавна не съм те виждал.
Работя доста.
Не сега.
Носиш ли някакви палави субстанции?
Не, тази вечер не. Мисля да я караме по-леко.
Тук ли?
Няма начин.
Ще видим колко ще издържиш.
Бъч, почакай.
СЪОБЩЕНИЕ ОТ МАМА
КЪДЕ СИ? СЛУЧВА СЕ.
По дяволите.
Къде беше?
Съжалявам. Бързах максимално.
Не мога...
Тя да не би да... - Почти.
Много съжалявам, мамо.
Към края беше кошмарно.
Но е хубаво, че си поделихте една линейка.
Приносът ми към пренатоварената здравна система.
Сега какво следва?
Ще издадат смъртен акт,
от погребалната служба ще я вземат
и ще я натъпчат с консерванти.
Сигурно е като да пълниш пиле.
Каза ли на Рубен? - Не.
Реших, че ти ще го направиш.
И не си и помисляй да не идваш на погребението.
Вероятно ще го пуснат от затвора и трябва да си до него за подкрепа.
И се прегледай, за бога.
Сигурно си лепнал някой ужасен вирус от местата, по които ходиш.
Добре, мамо.
ЛИЧНИ ДАННИ МИНАЛИ ВЕНЕРИЧЕСКИ ЗАБОЛЯВАНИЯ
КЛИНИКА ЗА СЕКСУАЛНО ЗДРАВЕ
АКО ДА, КОИ БОЛЕСТИ?
СЕКС БЕЗ ПРЕДПАЗНИ СРЕДСТВА С: МЪЖЕ, ЖЕНИ, И ДВАТА ПОЛА
ЖЕНИ
МЪЖЕ
ЖЕНИ
Оттук, г-н Кенеди.
Ето тук. Благодаря.
Извинявам се, но човекът в стаята
по коридора Албърт ли се казва?
Да, точно така. Откъде знаете?
Просто...
Познавахме се.
Бяхме съквартиранти.
Еха. Светът е малък.
Да.
Седнете, моля.
Зад ъгъла вляво.
Благодаря. - Благодаря.
Как е? Този каза, че те познава.
Кога е бил тук? - Тъкмо тръгна.
Найл? Найл!
Алби.
Каква изненада. - Знам, че ме видя.
Защо работиш тук? Не завърши ли философия?
Да.
Върнах се в университета, за да наваксам изгубеното време.
Четвъртата ми специалност беше медицински брат.
Оказа се, че много се лутам.
Изглеждаш...
...добре.
Още няколко лицеви реконструкции, откакто последно ме видя.
За жалост, повече съм творба на Пикасо,
а не на Да Винчи, но малко по малко.
Чух за книгата. Вълнуващо.
О, да.
Но не и данните на картона ти.
Това не е ли поверително?
Надникнах. Съжалявам.
"Жени."
Сериозно ли, Найл? Жени?
Майната му. Излъгах, съжалявам.
Почувствах се уязвим.
Не си се променил, а?
Знам, трагедия съм.
Хубавото е,
че можем да помогнем.
Ние... Предлагаме подкрепа за мъже,
участващи в секс партита с наркотици,
ако това те интересува.
Защо реши, че ме интересува?
Личи си.
Все пак, минавал съм през това.
Трудно се излиза от тази дупка, повярвай ми.
Радвам се, че те видях, приятел.
Ето го и него. Негодникът Едгар Алън По.
Мамка му, човече. Трябваше да си тук снощи.
Жегата беше нетърпима.
Веднъж в годината
слънцето ще реши да изгрее
и направо ще подпали килията ни.
Честно, беше непоносимо.
Отидох да дрискам и топките ми увиснаха
чак до водата.
Рубен, Мора почина.
Бърза ли беше?
Кое?
Смъртта й.
Не, диагностицираха я преди 20 години.
Да, но спокойно ли си отиде?
Спокойно, да.
Като се има предвид, че последните години се влошаваше.
Просто кажи "да". - Да.
Ти...
...беше ли там, когато почина?
Не.
Бях в чакалнята.
Прилоша ми, като я гледах в къщата,
затова се отдръпнах.
Не си повърнал, нали?
Винаги повръщаш.
Може и да съм повърнал.
Не върху нея, нали?
Ами... - Повърнал си върху умиращата ми майка?
Може да се каже...
Не очаквах да стане така.
Шибаният помияр.
Кой?
Бенджи.
Той ми отне тези години. - Не, Рубен, не се надъхвай.
Учеше се да контролираш гнева си.
Да, но пак се върна.
Не. Контролирай го, както те учеха.
Това е мъка,
а ти я прехвърляш на емоцията, която...
Заеби. Не ме анализирай!
Не знаеш какво изпитвам.
Донякъде знам. И моят баща почина.
Я стига!
Поне си могъл да се сбогуваш с него.
Представи си някакъв помияр да ти бе отнел това време.
Би било ужасно.
Да, точно така.
Замисли се, преди да говориш за емоциите ми!
И кажи на шундата Бенджи, че където и да е,
като изляза, ще го намеря
и ще довърша започнатото.
Няма да направя нещо такова.
Ще го направиш, мамка му. Найл, ще го направиш!
Кажи, че ще го направиш. Държа те за топките!
Не забравяй това.
Ще го направиш, мамка му.
Чу ли ме? Не ми отказвай,
шунда такава!
Ще го направиш, ясно ли ти е? Ясно?
Шибан тъпанар!
Ще го направиш, шибан тъпанар!
Не ми отказвай, мамка му.
Ясно? Шунда!
Ще го направиш!
Найл Кенеди?
Оттук, моля.
Извинявай, не знаех, че ти отговаряш за това.
Реших, че присъствието ми тук
може да те улесни и да си по-честен.
Попълни това.
Минал си през половин Глазгоу.
Така.
Добре.
Лошата новина или добрата новина?
Лошата.
Класически избор.
Лошата новина е, че имаш сифилис и хламидия.
Добрата е, че те са лечими.
Ще пиеш антибиотици.
Ще се изчистиш от три до шест месеца. Лесно.
Благодаря ти.
Мога ли да помогна с нещо друго?
Да.
Кога приключваш?
След десетина минути.
Искаш ли...
...да пийнем по нещо?
С такава богата сексуална история,
как да ти откажа?
И просто започна да крещи? - Да.
Беше ужасяващо. Каза, че ще го убие.
А този Бенджи спал ли е със съпругата му?
Да, мисля, че да.
Еха, смелчага.
А те имат дете? Рубен и тази Мона?
Да.
И може да е от Бенджи?
Рубен имаше проблеми със зачеването.
Значи все трябва да подозира нещо?
Не съм сигурен.
Дори да се е замислял, надали би обърнал внимание.
Толкова отдавна иска дете, че би пренебрегнал всякакви разумни мисли.
Призна ли му, че си гей?
Бисексуален съм.
Призна ли му, че си бисексуален?
Не.
Призна ли го на някого?
Не съвсем.
Призна ли го пред себе си?
Не.
О, Найл.
Имах големи надежди за теб.
Разкривал ли си се достатъчно, че да имаш чувства към мъж?
Да, само веднъж.
Какъв беше той?
Беше...
...прекрасен.
Беше невероятен.
Говоря за теб.
Досетих се.
Слушай, дали...
Дали...
...би искал да се опознаем пак?
Помисли си, ако искаш,
макар да знам, че по-скоро би ме зашлевил...
Не бих могъл да се погледна, ако не...
В петък?
Супер.
Ще се видим тогава.
И се дръж прилично.
Да не чувам, че пак си бил по онези места.
Един пропуск.
Значи си падаш по него?
Да, така мисля.
Сякаш може да се получи нещо.
Супер, бебчо.
Много се радвам за теб.
Бъч.
Какъв е тоя?
Някои обичат да гледат.
Трябваше да си го разбрал.
Да, но той дори не се пипа.
Само гледа.
Изчакай малко.
Да, да.
Този е откачалка.
Да му кажа ли нещо?
Какво ще му кажеш?
"Защо не се пипаш?"
Тогава и ти ще си като откачалка.
Да, но не мога, когато само зяпа.
Няма и лицеви мимики.
Не му обръщай внимание.
Наркотиците ще започнат да действат и няма да ти пука за нищо.
Не, ще му кажа нещо.
Да ти помогна с нещо?
Да.
Мисля, че си ми познат.
Дано не.
Не се тревожи.
Аз съм най-добрият адвокат.
Само не забравяй да мигаш.
Господа, това място е известен секс клуб.
Какво правехте тук?
Всъщност е нудистки спа център.
Ако се появите там с тези униформи,
хората ще се объркат.
Поемете въздух и духайте.
Ей сега се връщам.
Не ми помагаш. Махай се. Ще се видим по-късно.
Не. Няма да те оставя да умреш в тази хомофобска институция.
Кой знае какво ще ти направят!
Причиних катастрофа, Бъч, не убийство.
И сме в Англия, не в Чечня. Върви,
преди да арестуват и двама ни.
Дрегерът не отчита алкохол.
Трябва да вземем и кръвна проба.
Не, обърках посоката при завиване. Това е всичко.
Съжалявам, но трябва да ви отведем в участъка.
Преди това ще поговоря набързо с клиента си.
Спокойно. Идвам там.
Ако имаш нещо в себе си, скрий го в гащите си.
Не могат да те претърсват за нещо дребно.
Ще се видим след малко.
Нали няма да шофираш?
Мамка му, супер.
Днес съм на погребение далеч оттук.
Така ли? - Да, приятелка на майка ми,
но те... бяха много близки.
Май си търсиш оправдание.
Тогава ме арестувайте!
Бях напушен! Отбележете го!
Кръвните проби за метамфетамин и крек са положителни.
Не знаех за крека.
Ще обясните ли защо решихте да шофирате под тяхно въздействие?
Слушайте...
Може да са му били тайно сипани, повдигнете обвинение,
но ще се борим докрай.
Той по-рано призна на един от охранителите.
Ясно. Така ли направи?
Не си помагаш.
Найл Брандън Кенеди,
арестуваме ви за шофиране под влиянието на наркотици.
Може да запазите мълчание...
Брандън? - ...но може да навреди,
ако в съда се позовете на нещо, което сте премълчали.
Имате право на гаранция при условия,
които ще ви бъдат разяснени.
ИЗДАТЕЛЯТ
Не е лесно да се сбогуваме,
но ни успокоява това,
че земният й път е приключил,
но душата й намира покой
в обятията на милостивия Бог.
Мора беше горда жена.
Не суетна... - Извинете ме. Съжалявам.
...или надута...
Съжалявам.
...а спокойна и непоколебима,
човек, който в живота си има цел
и принципи.
Съжалявам, че закъснях.
Срамота.
...не изисква внимание.
Мила жена
не само на думи, но и с делата си.
Дали съсед в нужда, или тъгуващ приятел...
...обичаният й син Рубен Палистър
иска да каже няколко думи.
Благодаря на всички, че дойдохте. Чувате ли ме отзад?
Аз...
Опитах се да опиша с думи това,
което е майка ми за мен,
и това е най-доброто, което успях да направя.
Една страница А4.
Не съм сигурен какво чувствам в момента.
Чувствам много вина, много гняв, разкаяние.
Последното, което чувствам,
е мъка.
Интересното е,
че макар повече от десет години да очакваш този ден,
нищо не може да те подготви.
При всяко обаждане в затвора
мислех, че е заради нея.
"Шегичка. Още съм жива."
Не че се шегуваше често.
Понякога си мисля,
че при смъртта
усещаш не толкова липсата на човека,
а на отношенията, които е можело да изградите.
С мама можехме да имаме нещо специално,
ако бях...
...по-съсредоточен.
Имаше един период,
в който ми се струваше,
че може би за първи път отношенията ни са добри.
Бях взел един изпит
в училище и...
Тя ми се усмихна по начин, който...
Очите и устата й за първи път бяха едно цяло. Лицето...
В лицето й сякаш имаше завършеност.
Не знам. Съжалявам.
Спрях да следвам написаното.
Видях успокоение.
Видях гордост в нея.
Бях преписал на изпита.
Когато тя разбра, лицето й...
...отново стана както преди.
Усмихваше се с уста, но не и с очи,
и този път по-трудно.
Когато вече ме посещаваше в затвора,
тя бе почти неразпознаваема.
Правил съм много грешки в живота.
17 години в затвора.
Една трета от живота ми в кутия,
а можех да съм навън със собствената си майка.
Обещах й,
когато излязох първия път,
че повече няма да ме тикнат там,
докато тя диша.
Е, наруших това обещание,
а тя скоро спря да диша.
Съжалявам, мамо.
Съжалявам, че чака досега,
за да ме чуеш да поемам отговорност.
Съжалявам за всичко изтърпяно заради мен.
Знаеш ли...
По странен начин,
сякаш се радвам, че ракът се върна.
Така аз не съм причината за смъртта ти.
Почивай в мир, мамо.
До другия живот,
когато ще направя каквото мога,
за да компенсирам този.
Добре ли си?
Хей, приятелче.
Ядосана?
Питаш ме дали съм ядосана?
Не знаеш значението на тази дума.
Бясна съм.
Да видим какво прави този следобед.
Закъсня, потеше се като проклет педофил
и повечето време смърка кока в кенефа.
Съжалявам, мамо.
Признай си.
Просто искаше да съсипеш погребението.
Не е вярно. - Я стига!
Никога не си я харесвал. Така й го връщаш.
Не, кълна ти се. Просто...
Мамо, ще ме извиниш ли?
Да не си...
Какво правиш?
Показвам солидарност.
Най-добрата солидарност би била да стоиш настрана.
О, моля ти се.
Такъв егоизъм на погребение!
Казах ти...
Ела тук.
Отдаде почит, това е прекрасно,
но сега се отдръпни.
Защо? - Иначе пак ще го нараниш.
Ти му причиняваш само болка.
Не. Четири години го посещавам в затвора.
Не духнах с някакъв мъж,
а после да се върна, защото ми е самотно.
Тъпанар. - Не съм такъв.
Направил съм много повече от теб.
Почетох го в книги.
Промених в сюжета това, което стори на Бенджи.
Всичко това компенсира за едно тъпо и скучно чукане!
Четири години.
Ето какво си повтарям.
Ако все още изпитвам вина,
трябва да направя нещо.
Знаеш ли какво може да направиш? Да се самоубиеш.
Защото и без това ще умреш.
Знаеш ли най-вече какво ме спира
да му кажа?
Не страхът от това как ще реагира
или колко ще се разстрои,
а това, че не мога да преценя
дали искам да му го кажа просто за да те пречука.
Да узнае какъв гнусен червей предател си.
Какво да ми кажеш?
Извинявай, Рубен. Мислех, че си долу с Беърд.
Колко време стоиш там?
Достатъчно дълго.
Охранителят ти?
Не го мисли.
Постоянно трябва да е с теб.
Млък, мамка му.
Явно става нещо, за което трябва да знам.
Не, нищо такова.
Мона тъкмо си тръгваше.
Никъде няма да ходиш.
Не и докато не ми обясните.
Какво да ти обясним?
Шептенето, тайният разговор.
Последно уж не поддържахте контакти.
Сега сякаш цял живот сте били заедно.
Е, какво става?
Какво става?
Имате десет секунди...
...да обясните.
Кое е толкова важно,
че да се отдръпнете на погребението на мама,
за да говорите настрана от мен?
Е, какво става?
Шибаняци.
Мога да броя наобратно.
Чуй... - Пет, четири...
Не. - Рубен, само чуй.
...три... - Рубен, само ме чуй...
Мислех, че пикаеш.
Да.
Заприказвахме се.
Не може така, синко.
Щях да те докладвам. Идвай.
Хайде. - Не сме приключили.
Знам, че криете нещо.
Ела. - Разбирам, като ме лъжеш, долен плъх.
Това е погребението на мама!
А вие сте лъжливи гнусни псета!
Ще стоя настрана.
Кълна се.
Ето.
Лекарства и разни брошури.
Филтърчета за масури.
Шегувам се. Ще ги прочета.
Какво стана?
Днес ме арестуваха.
Блъснах се пред онзи спа център.
Божичко, Найл.
На метамфетамин ли бе?
Да.
Обади ми се и агентът ми.
Някой ме е снимал отвън,
таблоидите ще пишат.
Вероятно ще споменат и паркинга,
и къде съм бил.
Всички ще разберат.
О, Найл.
Бремето, което носиш, е твърде тежко.
Вселената те предизвиква да направиш нещо.
Не вярвам в такива неща.
Аз пък вярвам.
Със статия от някакъв жълт вестник ли
искаш да се разкриеш пред света?
От какво точно те е страх?
Какво ще си помислят хората.
Не знаят ли вече всички важни хора в живота ти?
Рубен не знае.
Защо просто не му кажеш?
Не мога.
Просто...
Не мога.
Можеш.
Първоначално може да е трудно,
но повярвай ми,
ще добиеш сила,
за която не си подозирал.
Използвай това като шанс да се разкриеш пред света.
Иначе някакъв безмозъчен журналист ще реши как
да разкаже историята ти.
А имайки предвид
последните ти книги...
Не можеш да си позволиш пак да те петнят.
Майната ти.
Да, просто...
...отиди утре в затвора, погледни го право в очите
и кажи: "Това съм аз".
Или не си достатъчно мъж да признаеш, че чукаш мъже?
Чаша чай?
Не мислех, че пак ще те видя.
Когато последно те уплаших така,
мина повече от десетилетие.
Да.
Ще ми кажеш ли какво ставаше между вас?
Нищо.
Глупости, мамка му.
Слушай, Рубен...
Знам, че има нещо.
Аз съм гей.
Бисексуален, но...
По-откровено е да кажа "гей".
Бисексуален си?
Точно така.
За това спорехме с Мона.
Искаше да ти каже, за да ми отмъсти, че издадох за Бенджи.
Бисексуален си?
Да. - Ти? Бисексуален?
Не...
По-скоро гей. Извинявай.
Дай отначало.
Гей съм.
Ти си гей?
Гей.
Не си ли изненадан?
Да, че си признаваш.
Стига, Бамбърс, винаги съм имал подозрения.
Откога? - Откакто те познавам.
Откакто намерих глупостите за "Доктор Кой" в гардероба ти.
Значи не си...
Не си ядосан?
Ядосан? Това защо да ме касае?
Не се свениш да обиждаш, отдаде ли ти се шанс.
Това са просто думи.
Не. Те нараняват.
Ако позволиш. - Аз го позволих!
Всеки ден от живота си го позволявах, Рубен!
Как така не си ядосан?
Безразлично ми е.
Не ми пука в кого си го пъхаш. Защо да ми пука?
Виж майките ни.
Да, но лесбийките са яки. Така казваше, като растяхме.
Когато бях на 17.
Ако майките ни доказаха нещо, то е, че лесбийките не са яки.
Това си е твоя работа, която няма нищо общо с мен.
Не, Рубен. Постоянно ме наричаше "педал".
Казвах ти и че си грозен и тъп,
но не си обладан от несигурност за това.
Интересува те кой е истинският
хомофоб в живота ти ли?
Ела насам.
Ще ти кажа кой е.
Това си ти.
Само на теб ти пукаше, Найл.
Винаги е било така. - Не точно.
В училище ме тормозеха.
Няма да повярваш какви неща ми говореха.
Но ти ги слушаше.
Живей си живота, както си знаеш.
Другите не те интересуват.
Не е толкова лесно.
Напротив, Найл.
Пропиля цял живот да ходиш по свирката на други,
но така и не угоди на себе си.
Проклет да съм, ако позволя
да виниш мен за всичките си проблеми.
Имам 10-15% вина, но не повече.
Значи не си ядосан?
Не.
Гордея се,
ако не друго.
Единият е гей, другият е горд.
Еха, аз...
Не знам какво да кажа.
Не казвай нищо.
Благодаря ти.
Може ли да ти кажа нещо, Найл?
Така и така си споделяме.
Става дума за баща ми.
Да.
Мразех го.
Знам.
Заради това, което ми причини.
Той те е бил.
Това беше по-малкото зло.
По-малкото зло.
Боже мой, Рубен, много съжалявам.
Това те прецаква.
Ставаш наполовина мъж.
Не, приятел.
Всичко друго си, но не и наполовина мъж.
Ако ти си такъв, аз какво съм?
Четвърт мъж. Едно нищо.
Цял живот се мъча да се докажа.
Да се кача на върха.
И успя.
В това няма съмнение.
Знаеш ли...
Тялото ми...
...понякога реагира при контакта.
Ясно.
Донякъде това е най-близкият ми допир с друг.
Това прекалено ли е?
Не.
Не, няма нищо.
Понякога...
Понякога получавам оргазъм в тези моменти.
Това е прекалено. Съжалявам.
Прекалено е.
Мислиш ли ме за по-лош?
Моля? Разбира се, че не.
Не бъди абсурден.
Ти си моят герой.
Поне знам откъде идва силата ти.
Много съжалявам.
Няма нужда да съжаляваш.
Мислеше, че не може да си искрен с мен.
Вината беше моя. Съжалявам.
Обичам те, братле.
Обичам те, човече.
Мамка му, обичам те.
Обичам те, братле.
Мамка му, и аз те обичам, братле.
Обичам те.
Да си го начукам...
Определено приличаме на двойка гейове.
Шибана работа.
Човече.
Мамка му, олекна ми.
Искаш ли да споделиш още нещо?
Може направо да си излеем всичко.
Да.
Давай, слушам.
Мамка му.
Сещаш ли се за Алби?
Да, онзи, когото размазах.
Да. - Да.
Излизаме. - Моля?
Не може да бъде!
Май той е човекът. - Какво?
Откога сте заедно?
Около седмица.
Моля? Шибаняк.
Тези неща си проличават.
Да, явно е така.
Чакай малко.
Това ли искаше да ми каже онзи път?
Да. - Шибаняк!
Повече от десет години в затвора заради това.
Хич нямаше да ми пука.
Шибаняк.
Съжалявам.
Твой ред е. Давай.
Помниш ли Селест?
Бившата ми съквартирантка?
Да. - Да.
Чуках я, като излязох от затвора.
Не може да бъде!
Това ми бе мисия.
И тя се съгласи? - Налапа го от раз.
Тя не те ли мразеше?
Да, мамка му.
Франсето за малко да ми потроши таза.
Давай, твой ред е. Казвай.
Мразех майка ти.
Да, и аз мразех твоята.
Нали екипът ти за физическо винаги изчезваше в училище?
Да. - Аз бях.
Мамка му. Шибан...
Беше яко да гледам как се пързаляш в салона
с грозните кожени обувки.
Всяка седмица изглеждах като идиот.
Шибаняк.
Добре. - Да.
Нещо друго?
Да.
Изчуках Мона, докато те нямаше.
Беърд е мое дете.
Имаш сили да се опъваш, а?
Не! Не! Не!
Не!
"Обичам те, братле", а?
"Обичам те", а?
A?
Мамка му.
Превод на субтитрите: Димитър Златинов