FIVÉRSÉG 1. ÉVAD 5. RÉSZ
- Melyikük? - Niall az öcsém.
Nem nagyon hasonlítanak egymásra.
- Várj meg! - Ne! Niall!
Itt is van. Odanézz! Táncolni akarsz?
Miért jöttél?
- Én is örülök, Bambi. - Ne hívj így, baszd meg!
Miért jöttél ide?
Ezt ne itt! Vonuljunk félre!
Jó.
- Szóval biztos? - Igen, hölgyem. Minden jól néz ki.
De ez nem lehet.
Hiszen nem eshettem teherbe. Azt mondták, nem lehet.
Én már húsz éve ezt csinálom, nekem elhiheti, hogy az.
Kilenc hetes, hogy pontos legyek.
Szóval van valami kérdésük?
Igen, hogy mi lesz most?
Kezdjenek el tervezni.
Ez egy késői terhesség,
ezért zárjon ki az életéből mindent, ami stresszt okozhat.
Jesszus, Niall! Költöznöd kell.
A gép megbízható, ugye?
Parancsol?
Csak mert hallani sztorikat, tudja? A vizsgálat vaklármát okozott,
azt hiszem, fantom terhességnek hívják,
hogy nincs ott semmi, de közben mégis...
érezni.
Fantom kapcsolatunk lesz, ha ezt folytatod.
Nem. Megnyugodhat, Mr. Kennedy, hogy ez valódi.
Ezzel már tervezniük kell, akárhogy is határoznak.
Hagyom, hogy megbeszéljék.
Őrült pech, nem igaz?
Egyszer szexelünk egy fél évben, és tessék!
Gondolj bele, Niall!
A sírás, a visítás, és a hisztik,
és ott lesz a baba is.
Megmondhatod az igazat.
- De miről? - Hogy te akarod-e?
Gyerünk! Megengedem! Nem ítélkezem!
Jesszus! Nem tudom. Vagyis...
Miért? Te szeretnéd?
Azt hiszem.
Negyvenkettő vagyok. Azt mondták, már sose lehet.
Ez az utolsó esély, hogy megkeseredhessek.
De nézzük a jó oldalát!
Ma hamar beérek a munkába.
Később találkozunk.
Várj csak! Áll a vacsora Rubennel és Monával?
Az ma van, ugye? Jesszus!
De ugye nem nyalakodnak majd úgy, mint a múltkor?
Nem hiszem. Már szóltam emiatt.
Akkor ott leszek.
Szia, Niall!
Vagy inkább apuci?
Kibaszott szép vagy, tudod?
Ez a nyak. Kurvára megzabálom.
Csak a fejed marad, meg a vállaid.
Bocsi! Hol tartottál?
Csak ott, hogy a görögök elhagynák az eurozónát a drachmáért.
Aha, oké.
Figyu! Mára elég ennyi. Kezd sötétedni.
Nem is kérdeztem Niallt az új könyvéről!
- Baszd meg! - Ja, elindulunk, Ruben.
Hívok nektek taxit.
Mesélj, Niall! Figyelek. Ez miről szól?
Ez önéletrajzi jellegű sztori egy fiúról, aki...
- Jó ég! Kezdi már. Siess! - Pötyögök, ahogy tudok. Ne aggódj!
Jó, remek.
Ne már! Mi csak heccelünk!
Tudod, egy nap a párom majd tisztelni fog.
Húha! És az ki lesz?
Kurvára csípem a csajt.
Jó. A sofőr öt perc múlva itt lesz.
Kikísérlek.
Elhiszed ezt?
Borozunk a kikúrt kertben, mint egy pár pénzes pöcs.
Pedig hol kezdtük?
- Baszd meg! - Tudom.
Haver, figyu! Mindig szívatlak, de azért tudd, hogy büszke vagyok.
Mikor visszasodródtunk, kurva mélyen voltál,
most meg csajod van, szép házad, új könyved, nagy faszod,
bár az nem új dolog.
Mikor leszel kész a könyvvel?
Nemsoká. Ez már a véghajrá.
Már csak kitalálom a végét.
Ja.
Hát, vég nélkül nincs könyv, ugye?
Miért kérded?
Figyelj!
Én nem szívesen mondom,
de kell a pénz, amit kölcsönadtam.
- Mi? Az egész? - Az egész, baszki.
Jesszus! Az harminc rongy!
Nem várhat fél évet a megjelenési bónuszomig?
Kizárt! Csak írj valamit, és zárd le!
- Bármi jó lesz. - Ne már, Ruben!
Az írói integritásomat fenyegeted.
Jobb lenne, ha az egészségedet fenyegetném?
- Jó, ez durva. - Ne kérj elnézést!
Nem is.
- A táska itt maradt! - Köszi!
Jó volt látni.
Nem beszélhetnénk meg máskor? Ava ne hallja meg.
Miért?
- Tudja, hogy tartozol. - Ja, csak...
Azt hiszi, már megadtam.
De nem adtad meg.
Tudom.
Baszd meg! Harminc rongyot loptál tőle?
- Inkább az apjától. - Baszki, ez őrület!
És mire költötted?
Nem számít. Az nem fontos.
De fontosabb volt, mint megadni.
Ezek szerint megvolt az én pénzem, de magadra költötted?
Ja.
Sajnálom.
Ezt nem kellett volna mondanod.
Tényleg nem kellett volna.
Csak furcsa.
Évi száz rongyot keres. Mire kell most neki?
Nem tudom, Niall! De halljuk az elméletedet,
abból majd rámutatok a jellemhibáidra.
- Szívat engem. - Brilliáns!
Ez bosszú a börtönért. Akkor kéri, amikor a pályám felívelne.
Ugyan! Úgy áll bosszút a kicseszésért,
hogy kölcsönad egy fél háznyi pénzt?
Nem csesztem ki vele. Megbeszéltük. Egymással csesztünk ki.
- Ebben maradtunk. - Ettől még hosszú,
terhes és fárasztó szívatás lenne, nem igaz?
Pénzt ad, pedig tudja, hogy sose kapja vissza?
Az ujjaidat olcsóbb eltörni.
Majd meglátod! Ez jellemző rá!
Niall! Többet segített, mint bárki az elmúlt években.
Anyagilag támogatott téged,
miután majdnem ráment a házam a hülyeségedre.
Szerintem az a gond, hogy a fiúként gondolsz rá, akivel felnőttél.
Csak beszélj vele! Vidd valami jó helyre!
Kapd el egy jó percben, és megérti!
Várni fog fél évet. Garantálom.
A lelke mélyén plüssmackó. Tényleg.
A kurva anyját! Ez kibaszottul nevetséges.
Ezt hallgasd! Mona este azt mondta, táncórákat akar tartani.
Hallottál már ekkora kikúrt faszságot?
Kérdeztem: "Mit ad az neked?"
És mit mondott? "Önmegerősítést."
Szánalmas! Az én nejem. Kérjen tőlem megerősítést!
Kényeztettem, erre azt mondja, élni akar, pedig fasza élete van.
Szembeköpött! Úgy bizony.
És abban se bízok, aki felbiztatta.
Benji. Az egy nyomorult kis kretén!
Rá akar mászni, és ettől kiakadok.
Szét akarom baszni a hülye fejét. Táncolni a kurva agyán.
Mindegy. Miről akarsz beszélni?
Hát, erről a tartozásról.
Baszd meg! Ezért vagyunk itt? Játékokkal puhítgatsz?
- Nem tetszik? - Ja. De megadod, Niall.
- Ez nem fair. - Nem fair?
Csak te lehetsz akkora fasz, hogy ekkora kölcsön után
a másik faszit nyomasztod, amiért visszakéri.
Jó, de nem csinálunk valami rendszert inkább?
- Jó. Fizess havonta nyolcszázat! - Az kizárt!
- Én maximum kétszázat bírnék. - Nem. Nem elég.
Máshogy pedig nem megy.
Vagy lemondok az álmaimról, de azt nem fogom megtenni.
Ugyan, Niall! Ők lemondtak rólad.
- Jó, ez durva. - Ne kérj elnézést!
Nem kértem.
Nézd! Nem vagyok szörny. Máshogy is megoldhatjuk.
Hogy máshogy?
Hát, a kertész és a taki órabére tizenöt font.
Kirúgom őket, te meg majd átveszed.
Levonom az egészből.
- Legyek a ribancod? - Ezzel nem leszel a ribancom.
Csinálhatjuk így.
Heti pár nap, az havi kétszáz,
plusz a kétszázad, az négyszáz. Egyelőre elfogadom.
Jó, de Ruben, jesszus! Ez nekem nem komfortos.
Neked...
ez talán megfelel?
Ja, valahogy kibírom.
Szia!
Nem ülsz le?
Jó.
Utálom, hogy erre kényszerít.
- És hol van? - Isten tudja.
Csatangol az éjben.
Gondolom, megint felhoztad a táncórákat.
Így volt?
Ja.
- Egyből elrohant. - Értem.
Szembeszállsz vele?
Nem.
Az ugribugriért nem robbantok ki háborút.
De beleírhatnád a könyvbe, hogy táncolok.
Majd elolvasom, és átélem.
Nem tudnám jól megírni.
- Sose táncoltam. - Ugyan!
- És a skót néptánc a suliban? - Menj már!
Életem legcikibb élménye. Nem is akadt párom!
Bezzeg Rubenre vagy öt lány is rátapadt.
Ez a mi srácunk.
Ja.
Hiányzik az a Ruben, tudod?
Ja.
Nekem is.
Mi történhetett?
Ti férfiak...
idővel mind eltávolodtok.
Jobb lesz, ha elindulok.
Ava biztos izgul.
Menj csak, tigris!
RUBEN: KÜLDJ KÉPET, HA VÉGEZTÉL!
Ó, jut eszembe...
Én láttalak táncolni
a suliban.
Nem a legjobb szó,
de azt gondoltam: "Ez a lány...
szabad."
- Ruben? - Mit mondtál neki?
- Tessék? - Ma este lesz az első órája!
Olyat mondtál, hogy "régen láttad táncolni!"
- Csak felmerült. - De mit okoskodsz?
Már éppen feladta volna ezt a szart!
Ruben! Ez tényleg nem nagy ügy.
De igen. Kibasztál velem!
Így már nem a hobbiját gátolom, hanem a szabadságát!
Nem értem, mi itt a probléma.
A probléma, hogy eddig csak otthon ült és rám várt.
Most meg esténként riszálni akarja a testét!
Miért baj, ha egy kis figyelmet akar?
Ha tudja, csinálja!
Hé! Ne csinálja! Férjnél van! Vége a riszának!
A teste már csakis az enyém!
- Szeded a gyógyszert? - Beszedem mindet, ha nem oldod meg!
De mit vársz tőlem?
Azt, hogy menj el a táncórára, és figyeld meg!
Tapadjak a nejedre?
Nem. Ne tapadj a nejemre, Niall! Jézuskrisztus!
Csak légy a közelben, figyeld meg, és kövesd, hogy merre jár.
De ne tapadj rá!
Nem tudom, Ruben. Nekem ez...
- elég fura dolog. - Nem az.
Tettél te már rosszabbat, nem igaz?
Csak menjünk fel, aztán Ava majd eldönti.
Vagy az apja.
Mit akarsz tőlem? Talán táncoljak?
Ja, miért ne? Ha már támogatod, talán téged is felszabadít.
És ne hagyd, hogy igyon!
Mindig őszintére issza magát.
Bassza meg!
Jesszusom!
Oké, srácok! Kezdhetjük?
Oké. Mély guggolás jön. Mehet?
Három, kettő, egy.
Ügyes voltál. Mindenki élvezte.
- Igen? - Igen.
Annyit ugráltunk, hogy leizzadtunk.
- Patakokban folyik rólam. - Nem baj.
Azért megölellek.
Sajnálom.
Tudod, milyen Ruben, ha akar valamit.
Igen, tudom, ezért nem fogok most meghunyászkodni.
Nem öregen akarok rájönni, hogy érte éltem.
- Ez akkor nem a táncról szól? - Nem.
Ennél sokkal mélyebb.
- Gyerünk, mondd el! - Nem lehet.
Belehalna.
És ha elmennénk inni?
Mi? Megkérdezte a korodat?
Ja. Egy nyikhaj srác! Azt mondta, jó, hogy az idősek is próbálkoznak.
- A mindenit! És erre mit mondtál? - Hogy harminc vagyok.
Az igen, pedig úgy nézel ki, mint egy hadifogoly!
Úgy is érzem magam.
Az leszel, ha megint felbukkansz a táncórámon, hidd el!
Sajnálom, Mona.
Nem megyek oda.
Muszáj is lesz. Ava már azt hiszi, kerülöm.
De miért kerülnéd?
Az a helyzet, hogy terhes.
Azta! Gratula! Gyors volt.
- Ja. - Mi a baj? Nem akarod?
Egy évesek vagyunk. Alig ismerem.
Talán jobb, mint ha mindent tudsz a másikról.
Ja, lehet.
De vannak kétségeim, tudod?
Ruben teljesen kiakad, ha megtudja, hogy Ava terhes.
Igen? Miért?
Azért, mert steril.
Mi?
Alacsony termékenység, de az kábé ugyanaz.
- Ezért ilyen féltékeny? - Ja.
Azt hiszi, elhagyom, ha megadja más, amit ő nem.
- Húha! Ruben? - Ez most miért sokkol?
Mert őt a farka vezérli.
Ez nem vicces.
Nem, bocsi.
Adoptálás szóba került?
Egyszer, de Ruben le is tépte a konyhai csapot.
Te nem tudod, milyen rossz a helyzet.
Mintha beleőrült volna az egészbe.
Leissza magát, és azt mondja, a gyerekáldás
Isten akarata, hogy "megtörhesse a kört".
- Ezt vajon hogy érti? - Tudja az ég.
Talán gondoskodni akar egy gyerekről, mert az apja nem bánt vele jól.
Ja.
Na, mindegy. Váltsunk témát!
- Depis lettem. - Ja.
Igyunk a szar kapcsolatunkra!
Igyunk a szar életünkre!
Imádom.
Jesszus, Niall!
Hol voltál eddig?
Bele kell vágnunk.
Vállaljunk együtt gyereket!
Ava terhes. És belevágunk.
Ó, igen?
- Ennyi? "Ó, igen?" - Csak vártam a folytatást.
Nem, nincs folytatás. Belevágunk. Este mondtam neki.
- Mióta is terhes? - Egy hete tudjuk.
Nem úgy tűnik, hogy biztos vagy benne.
Át kellett gondolnom. Avaval friss a kapcsolat,
ezért nagy dolog így beleugrani.
Az egyszer biztos.
Már így sincs könnyű dolgotok.
Most mire célzol?
A szexualitásodra!
- Annak vége. Már mondtam. - Valóban?
Nagyon érdekes, hogy egyből heteró lettél,
amint Ruben visszatért hozzád.
Mondtam már, egy fázis volt.
Nem egy fázis volt, Niall, hanem komoly probléma!
Akkor hogyhogy vége?
Mert felbéreltél magadnak valami papot.
Senki se fizet ennyit, hogy kimásszon
- egy rohadt "fázisból". - Nem pap volt!
Hanem lelki vezető.
Sarlatán volt, te meg balek!
De működött, nem?
Működött a francot!
Szerinted az ember szexualitása megváltozik
pár pohár méregtől? Ne légy hülye, Niall! Jesszus!
Akkor azóta miért nem csináltam semmit?
Mert nem voltál válságban.
Hidd el! Elő fog jönni a legmélyebb ponton.
Ez mindig így van.
Jesszusom! Hagyd már abba! Nem tudnál örülni?
Örülök én, szívem!
De látnod kell a teljes képet.
Bele tudsz nézni a szemembe azzal, hogy gyereket akarsz?
Igen, anya, bele tudok.
Akkor csináld!
Akarom ezt.
El kell felejteni mindent, amit a könyvek írnak.
Az van, hogy a kötődés kialakulása időbe telik.
Főleg az apukáknak.
Elnézést!
Ön Niall, ugye?
- Igen. - Mit mondtam az előbb?
Valamit az apákról?
Igen. A lényeg azért megvolt.
Hogy természetes, ha az apák kicsit lassabban kapcsolódnak a babához.
Kibaszott pöcs!
"Mit mondtam az előbb?"
Mintha kölyök lennék.
Csak azt akarja, hogy senki ne maradjon le.
Jó, de rám néz, ha negatív dolgot említ.
Azért, mert távolságtartó apának tűnsz.
- Hogyhogy? - Hazulról hozod.
Apád távolságot tartott, ugye?
- Meghalt! - Pontosan!
Az elég nagy távolság, nem igaz?
- Jesszus! Most mi van? - Mi a faszt keres itt?
Ruben?
Mit akarsz itt?
- Beszélnünk kell. - Minden rendben?
Semmi baj.
Adj egy percet, jó?
A múltkor
a táncórán
mondd el, mit láttál!
Semmit se láttam.
Benji ott volt?
Igen, azt hiszem.
Mi történt?
Semmi.
- Beszéltek? - Ja.
- Akkor történt, nem? - A beszéd semmit se jelent.
Írd le!
Hogy mi volt.
Hát, utána odament.
- Megölelte. - Mi?
- Ja. - Ölelkeztek.
- A kurva anyját! - Ruben, ez csak...
Ne csináld ezt!
Csak egy baráti ölelés volt.
- Mutasd meg! - Nem.
- Én nem akarok... - Mutasd meg!
Mona vagyok, te Benji. Ölelj meg!
- Gyerünk! - Hát, valahogy így...
Tuti, hogy leszopta!
- Ez már őrültség! - Nem, nem az! Oké?
Azt akarom, hogy innentől jobban figyelj!
Nem csinálhatom! Van saját életem!
Milyen életed van neked? Munkanélküli vagy!
De attól még nem kémkedhetek a nejed után.
Pedig fogsz!
Ha lesz életed, panaszkodhatsz, hogy elvonlak tőle.
De most kurvára ez lesz! Oké? Mert a markomban van a tököd.
El ne felejtsd! Jó?
Jó? Felfogtad?
- Felfogtad? - Igen.
Jó.
Van egyéb mondandód?
Van.
Ava terhes.
Azta!
Ez csodálatos.
Komolyan...
Ez csodálatos.
Nagybácsi leszek.
Ugye?
Rube bácsi!
Hé! Egész jól hangzik! Ja.
Átjövök, és előadom a fül mögötti érmés trükköt.
Meg ne tanítsd neki!
Az az én trükköm, jó? Te kibaszott csődör!
Jó? Büszke vagyok!
Tesóm egy szeretőtől, munkára fogtad a faszod.
Hé!
Múzeumban kéne mutogatni!
Kiállítani a dákódat, ja.
Mert az bizony hatalmas, erős maggal!
És az emberek a múzeumban körbeállnák nézegetni.
És lefogadom, hogy soha az életbe
nem gondolnák, hogy egy ilyen ványadt testhez tartozott.
Ja! Vagy egy ilyen kibaszott töppedt fejhez!
Azt hiszik majd, hogy biztos egy kikúrt nagy hegyomlásé volt az a fasz!
Egy kibaszott görög, izmos pasié, vagy egy batár ruszkié.
- Ja? Hé! - Ne!
Hé, mutasd már meg, jó? Hallod?
- Mutasd meg! - Ne!
Hé, Niall! Mutasd már! Mutasd!
- Muti! - Ruben, ne!
Egy pillanatra! Mi lesz?
- Ne! Eressz el! - Na! Gyerünk!
Olyan mint egy kikúrt trófea, nem? Mutasd már meg!
Gyerünk! Niall, testvér! Olyan mint egy kurva nagy trófea, nem?
- Hé! - Eressz!
Mutasd már meg, Niall! Na! Gyerünk, Niall!
- Mutasd a faszodat! - Ne!
Gyerünk, Niall! Vedd már elő! Na!
- Na! - Mi a faszt művelsz?
Nem. Gyerünk már!
Látni akarom a lompost...
Ne! Eressz már el!
- amivel összehoztál egy gyereket. - Elég!
Innentől jobban figyelsz a nejemre, ugye?
Szemmel tartod nekem.
Kurvára szemmel tartod, ugye?
- Ugye? - Elég! Eressz!
- Ugye? - Ruben!
Mit műveltek itt?
Semmit. Csak marháskodunk.
Jó, de már késő van, szóval gyere vissza máskor!
Te kibaszott csődör.
Te nagy csődör!
Igen!
- Hát, szervusz! - Szia!
Hol van Ruben?
Reggel elment Aberdeenbe.
A héten a tornyon dolgozik, kicsit nyugtunk lesz tőle.
Kérsz levest? Gyorsan összedobom.
Jó. Addig befejezem.
Még mit nem! Fontosabb munkád is van.
Kövess csak!
Valószínűleg te használod először.
Arra gondoltam, írhatnád a könyved, és felolvashatnád.
Itt a wifi-kód.
És ha fázol, Ruben köntöse itt lóg az ajtón.
Alig várom, hogy halljam.
Itt is van.
- Kicsit forró. - Köszi.
Gyerünk!
- Olvass nekem! - Nem.
Én zavarban vagyok.
Majd becsukom a szemem, és elsuttoghatod.
"Billy felnézett Cosmóra, mert más volt mint ő.
Erőszakos volt, sose félt, és bármikor felrobbanhatott."
Akárcsak Ruben.
"Magas volt, vékony, szénfekete hajú,
és úgy tűnt, folyamatosan lányok hordái ostromolják.
De ő csak lerázta őket, teljesen hidegen hagyták.
Kivéve Cara Alist. A legszebb lányt a suliban.
Minden fiú imádta.
Volt benne egy ritka légies jelleg, mintha elérhetetlen lenne.
Billy nem tudta, hogy a szépsége teszi,
vagy csak ő képzeli bele a dolgot, de ő..."
Folytasd!
"Szinte tündérnek látta.
Aki beragyogta az egész iskolát."
Nem tudom, hogy vagy vele,
de a könyv mélyen belém hatolt.
- Tényleg nincs gond. - Ruben?
Mi ez? Azt hittem, Aberdeenben vagy.
Ja, mindjárt indulok. Épp csak beugrottam ezzel.
Gratulálni nektek.
Csüccs!
Nézd, én...
nem lennék férfi, ha nem mondanám,
hogy veletek örülök.
Tudod, Ava, remek anya leszel.
És, Niall, te apa leszel.
De azért is jöttem,
hogy visszakérjem a pénzemet.
Ruben, ne csináld!
- Milyen pénzt? - Niall 30 ronggyal lóg.
Mi? Azt hittem, megadtad!
- Miért teszed ezt? - Ha meglesz a gyerek,
sose tudod majd megadni.
Niall, mi folyik itt?
A terhessége miatt van?
Ezt miért mondod, testvér? Veled örülök.
Tudom, hogy mennyire próbálkoztál.
Elmondta?
Eljárt a pofája?
- Eljárt a kurva pofája! - Ruben! Várj!
Az a lepcses pofája! Ezért kinyírom!
- Megölöm, baszd meg! - Úristen, Niall! Jól vagy?
- Utána kell mennem. - Dehogy kell!
- Niall! Agyrázkódásod van! - De muszáj!
- Nem! - Mennem kell!
- Niall, nem! - Ava!
- Nem! - Eressz el!
Niall!
Baszki!
- Takarodj a szarjaiddal... - Várj!
- a kurva házamból! - Beszéljük meg!
El se hiszem.
- Nem hiszem el. - Kérlek!
- Eljárt a lepcses pofád. - Miért csinálod ezt?
Megmondtam, nem igaz? Kurvára megmondtam!
- Beszéljük meg! - Mi a folyik itt?
Ez lesz akkor,
- hogy ha kipofázod a dolgaimat! - Elég!
Ha eljár a lepcses pofád!
Ruben! Állj! Még rendőrt hívnak rád! Elég!
- Nem pofázhatsz. - Elég!
Érted? Én szóltam, baszd meg!
Talán valami gond van?
- Fogd be a pofádat! - Ruben, elég!
- Fogd be a pofád! - Elég!
- Dagadt geci! Leüsselek? - Nézz rám!
- Hülye dagadék! Takarodj! - Nézz rám!
- Takarodj!
- Nézz rám! Elég! - Mi a faszt lesel?
- Elég! Hé! Nézz rám! - Húzz a kurva anyádba!
Mindent elveszítesz, ha nem kussolsz, de rögtön!
Nézd már, mid van! Mit értél el.
De ha elvisz a rendőr, mindent elveszítesz,
és visszakerülsz a sittre!
- Ruben, sajnálom! - El ne kezdd!
- Úgy... - Kurvára ne kezdd el!
Picsába!
Mit mondtál neki?
Sajnálom, Mona, rákényszerített.
- Minden oké? Jól vagy? - Nézd, mit tett!
Nem tudtam, hogy ez lesz.
Inkább menjünk be, jó?
- Jó. - Rendbehozom, jó? Gyere!
Gyere! Mindent eltakarítunk.
Hé!
Mi a baj?
Basszus! Az életem.
El kéne hagynom,
de közben...
úgy szeretem.
Nem tehet róla,
de nem bírom.
Nézd, talán elárulom azzal, ha ezt mondom, de...
te jobbat érdemelsz.
Szeretem Rubent.
De tiszta őrült.
Már Tündérországban jár.
De a tündéreknek is elegük van.
Ne!
Jézuskrisztus!
Jól vagy?
Sajnálom.
Ne szabadkozz! Azt mondd, mi történt!
Annyira sajnálom. Tényleg sajnálom.
Mi történt a pénzzel, Niall?
- Nem mondhatom el. - De igen!
Az az apám pénze. Tudnom kell, mire ment el.
Niall!
- Mire költötted a pénzt? - A kurzusaimra.
Amolyan...
heterosító kurzusokra.
Mi?
Ez nincs rendben, Niall.
Miből állt?
Löttyöket ittam.
Képeket néztem, és hánytam.
- És ez került harmincezerbe? - Nem.
Csoportos beszedéssel leszívta a számlámat.
Jesszus!
Ó, Niall!
Miért nem tudod elfogadni ezt az oldaladat?
A 21. században senkit sem érdekel.
Ettől nekem nem lesz jobb.
A világ haladása csak tetézi a bajt, így azt érzem, hogy a szégyenem...
- még alaptalan is. - Ezt értem.
De mikor elmondtad, én mondtam, hogy nem érdekel.
Amíg nem zavar bele a kapcsolatunkba.
És aki számít, az tudja.
Anyád tudja. Én tudom,
és persze minden glasgow-i kamionos is tudja.
- Nem értem, miért gond. - Mert én nem tudom!
Neked segítség kell.
Komoly segítség.
Nem tudlak megjavítani, ha meg se mutatod, mi tört el.
Keresek.
Csak hol kezdjem?
Kezdd a legnagyobbal!
Haladj visszafelé!
Gondoltam beugrok, és megkérdezem, hogy vagy.
Végülis egész jól.
Egy őrült...
tévedés volt,
de talán ne büntessük magunkat.
Ja, egyetértek.
Neked akkor ez így oké?
Nem tudom, hogy érezzek.
Kizártam az érzelmeket. Most elvagyok.
Jó, de ez súlyos ügy, Mona.
Az öccsével dugtál.
A konyhájában. A padlón, amit ő rakott.
Ja, tudom. Ott voltam, Niall.
Bocsi, Mona, de minden rendben?
Olyan ridegnek tűnsz.
Szétválasztom a dolgokat.
- Így túlélem. - Jó, ezt értem.
- De az öccsével, Mona! - Ó, kérlek!
Most komolyan bűntudatot akarsz kelteni bennem, Niall?
- Te vagy az öccse! - Jó, igen, tudom, de...
Légyszi, ne csináld ezt! Jesszus, Mona!
Te mitől vagy ilyen nyugodt?
Ha tudnod kell,
már éltem át ilyet.
Mármint Rubennel?
De szexszel most először csaltam meg.
Várj! Most Benjiről beszélsz?
A bajszos kis pöcsről?
Mit számít, ki volt az!
Úristen! Róla, nem igaz?
Szóval Ruben gyanakvása jogos volt?
Nem volt jogos, Niall!
Nincs joga így bánni velem, bármit is tettem!
Az őrületbe kergetted!
- Kényszerített! - Komolyan?
A kezedet is a faszára kényszerítette?
Tudod mit, Niall?
Szerintem ennek semmi köze Rubenhez, vagy ilyesmi.
Csak rájöttél, hogy nem vagy olyan különleges, mint hitted.
Kitalálsz, ugye? Sminkelnem kell.
Máskor megbeszéljük.
Az újszülöttek könnyen megfáznak.
Ezért igyekezzünk minimalizálni a ruha nélkül töltött időt.
A legjobb az, ha...
"Mayday, mayday!" Egy felöltözött baba fuldoklik!
Niall Kennedy! Joga van hallgatni!
- Minden amit mond, az... - Menj már a picsába!
Oké, szóval az a legjobb, ha...
- Mi volt ez? - Ez egy pöcs!
- Menj, kérj elnézést! - Elnézést?
Kérjen ő tőlem, hisz én fizetem! Semmi joga így beszélni velem.
Én pénzellek! Akkor úgy beszélhetek, ahogy akarok?
Szégyelld magad, Niall! Kisfiú vagy felnőtt ruhában!
- Jó. Ordíts velem holnap! - Nem, én most ordítok.
A nővéremnél alszok.
Te meg gondold át, mit tettél!
Ha már a pénzemet elloptad, ezt a képzést nem fogod elkúrni.
És hidd el, ha megismétled, felügyelettel látod a gyereket!
Egy dobásod van.
Hali! Itt Ruben! Hagyj üzenetet!
Ruben! Itt Niall!
Tudom, hogy a tornyon vagy, de én megtudtam valamit Benjiről,
és...
Tudod mit? Elugrok Aberdeenbe.
Hé! Helló!
Beszélnem kellene Ruben Pallisterrel.
Ő a bátyám, és...
muszáj lenne valahogy elérnem.
- Ruben Pallister? - Igen.
Nem ismerem.
Igaz, ő csak egy kötöző itt.
De biztos bejön papírokat aláírni, vagy a fizuért. Mit tudom én.
De itt dolgozik!
Hé, Bill! Te ismered Ruben Pallistert?
- Ó, Pallie-t? Őt keresi? - Ja.
Emlékszem rá. Már régen kirúgták.
Mi?
Nem, az nem lehet.
Hiszen az olajtornyon van, nem?
Mindjárt megnézem.
Nem, Ruben Pallister nincs.
Jó.
Nem tudja, hol lehet most?
Én azt hiszem, egy itteni kollégájánál lakik.
- Úgy hívják, Roy. - Oké.
És...
megvan a címe?
Ruben!
Ruben! Ruben, várj!
Tessék!
Szólalj meg!
Azt mondták, kirúgtak.
Hát, ha ezt mondták.
Mikor történt ez?
Vagy egy éve.
Egy éve?
Azóta ide jársz?
Ja, csak a látszatért, amíg kisütöm, mit tegyek.
Még a telefonomat is kikapcsoltam.
Jesszus, Ruben!
Mi történt?
Semmi. HR-es szarakodás.
A műszakvezető piszkált, én meg robbantam. De nem volt durva.
- Igen? - Ja.
A falhoz basztam, és a családját fenyegettem.
Rögtön repültem.
Nem értem. Egy éve még pénzt adtál.
Ja, kimaxoltam néhány hitelkártyát.
Mi?
- Értem tetted? - Mindenkiért tettem.
Miért?
Szeretem,
hogy kenyérkereső lehetek.
Ez a feladatom.
Ezért kérted vissza mindet?
De így nem folytathatod. Jelents csődöt!
Baszd meg! Egy férfi nem jelent csődöt. Ne hülyéskedj!
Csak egy új munka kéne.
De nehéz.
A sittes múltammal.
De mondd csak!
Miféle férfi lennék,
hogy ha már gyereket nem adhatok neki, és még a jelzálogot se bírnám.
És tudod, mi a legrosszabb?
Hogy igazad volt.
Te megmondtad a kórházban, hogy elbaszom.
Úgy lett.
Hát, hozhatod a popcornt.
Remélem, ízlik.
Nem ízlik, Ruben. Ezt elhiheted.
Mona nem jöhet rá.
Nem jöhet rá.
Ruben! Ez nem mehet így örökké.
Ennyit ő nem ér. Nem éri meg, hogy örökké adós maradj.
De megéri.
Ő megéri. Többet is. Mindent megér.
Ide hallgass!
Jó? Könyörgök!
Ne szólj semmit! Se neki, se másnak.
Kérlek, öcsém!
Tedd meg nekem!
Nem beszélsz erről, ugye?
Nem.
Dehogy.
A múltunk ellenére
benned bízok a legjobban.
Szia, édes!
Bújj be!
Ezúttal mi a kifogásod?
Férfiprostinál voltam.
Jó volt?
Nem.
Nem nagyon.
Feszült voltam.
Elmentél?
Igen, de...
tudod...
feszülten.
Ezt már nem bírom.
Mi az?
Leülhetnénk?
- Beszélnem kell veled. - Késő van.
Menjünk be!
Te tudsz valamit.
- Hogy érted? - Tudsz valamit.
Meghallgattam a telón
a hangüzenetet.
Valami történt, míg odavoltam.
És köze van Benjihez.
Ja! Nem!
Csak félreértés volt.
Máshogy is kiszedhetem belőled.
Csak képzelődsz.
Esküszöm.
Nem.
Mona megváltozott.
Érzem, hogy közénk állt valami.
Távolságot tart.
Ez semmi, Ruben.
Még hazamentem, mielőtt átjöttem.
A köntösöm lenn volt
az irodám padlóján.
És testaszaga volt.
Nem tudom, kié.
Nem tudom, meddig jutottak.
- A kurva anyját! - Várj! Semmit se mondtam.
Ruben, hadd fejezzem be!
- Nem kell! - Várj!
- Kibaszott rohadék! - Ruben, várj!
A címet! Mondd a kurva címet!
- Hogy mi? Milyen címet? - Benjiét!
- Ruben már oda tart! - Úristen!
- Oké. A címe Blanchard utca 16. - Oké.
Oké! Baszki!
Magyar szöveg: Orosz Gergely Iyuno