POLOVIČNÍ CHLAP 5. díl
- Odkud znáte ženicha? - Je to můj brácha.
Váš bratr je úžasnej.
- Počkej tady. - Ne, Nialle!
Tak už jde. Panečku. Jdeš si pro tanec, jo?
Co tu děláš?
- Taky tě rád vidím, Bambi. - Neříkej mi tak!
Co tu chceš?
Takhle ne. Pojď někam do soukromí.
Fajn.
- Je to definitivní? - Ano, paní. Vše vypadá dobře.
To je blbost.
Řekli mi, že nemůžu otěhotnět.
Že to nejde.
Dělám to už 20 let a mohu říct, že jde.
Přesněji, jste v devátém týdnu.
Takže, máte nějaké otázky?
Jo, co se bude dít teď?
Začněte plánovat.
Těhotenství ve vyšším věku vyžaduje,
abyste se vyvarovala všeho stresu.
To budeš muset pryč, Nialle.
A tomu stroji se dá věřit?
Prosím?
Znáte ty historky. Lidi jdou na ultrazvuk,
ale vlastně tam nic není.
Říkají tomu falešné těhotenství.
Pocit přítomnosti něčeho,
co není.
Jestli nesklapneš, nebude vztah.
Ne, buďte si jistý, pane Kennedy, že je to realita,
na kterou se musíte připravit, ať se rozhodnete jakkoli.
Promluvte si.
Tomu říkám smůla.
Máme sex tak jednou za půl roku a já otěhotním.
Jen si to představ.
Samý pláč, křik a výkyvy nálad.
A do toho ještě miminko.
Můžeš mi říct pravdu.
- O čem? - Jestli to chceš.
No tak. Upřímně. Neodsoudím tě.
Bože, já nevím. Teda...
Ty bys to chtěla?
Myslím, že jo.
Je mi 42. Řekli mi, že nebudu mít děti.
Třeba je to má poslední šance být nešťastná.
Má to i pozitivní stránku.
Dneska to nemám daleko do práce.
Uvidíme se pak.
Počítáš s večeří s Rubenem a Monou?
To je dneska, co? Kriste.
Nebudou se snad ocicmávat jako posledně.
Určitě ne. Mluvil jsem o tom s nimi.
Tak jo, budu tam.
Ahoj, Nialle.
Nebo bych měla říct "taťko"?
Dneska jseš k sežrání.
A ten krk. Spořádal bych ho.
Zbyla by jenom hlava a ramena.
Promiň, co jsi říkal?
Jen že Řecko možná vystoupí z eurozóny
a vrátí se k drachmě.
Jasně, jo, sakra.
Nezabalíme to? Už se stmívá.
A co Niallova nová knížka?
- To mě poser. - Jo, radši končíme.
Objednám vám tágo.
Povídej, Nialle. O čem je?
Je to částečně autobiografický příběh o mladém chlapci...
Už začíná. Pospěš si.
Píšu, co mi prsty stačí.
Jo, senzace.
Přestaň, jen tě škádlíme.
Jednou budu mít někoho, kdo mě respektuje.
Těším se, až ji poznám.
Tu holku miluju.
Fajn. Řidič je prej pět minut odsud.
Vyprovodím vás.
Věřil bys tomu?
Pijeme víno na zahradě jako dva zkurvený snobi.
S naším původem.
- Mě poser. - Jo.
Poslyš, kámo. Žerty stranou, jsem na tebe fakt hrdej.
Když jsme se znova potkali, byl jsi na dně, a teď koukni.
Hodná holka, pěknej dům, nová knížka, pořádný péro.
To jsi měl vždycky.
Kdy budeš asi hotovej? S psaním.
Řekl bych, že brzo. Cílová rovinka.
Už jenom vymyslet závěr.
Jasně.
Knížka asi potřebuje závěr.
Proč se ptáš?
Poslyš,
nerad to dělám,
ale potřebuju vrátit prachy.
- Všechny? - Jo, všechny, kurva.
Rubene, to je 30 táců!
Nepočká to půl roku, než mi vyplatí bonus?
To nejde. Napiš konec a vydej to.
- Jakejkoli stačí. - No tak, Rubene.
Ohrozil bych integritu umělce.
Nechtěj, abych ti ohrozil integritu zdraví.
- To bylo hnusný. - Neomlouvej se.
Však ne.
- Nezapomeň jeho tašku. - Díky.
Ráda jsem tě viděla.
Můžeme to probrat jindy?
- Ať to Ava neslyší. - Proč?
- Ví, že mi dlužíš ty peníze. - To jo...
Ale myslí si, že jsem ti to splatil.
Nic jsi mi nesplatil.
Já vím.
A kurva. Ukradl jsi borce 30 táců?
- Jejímu tátovi. - Stejně jseš mentál.
Za co jsi to probůh utratil?
Za nic důležitýho.
Asi důležitějšího, než mi je vracet.
Vážně mi říkáš, že jsi měl mý prachy,
ale nechal si je pro sebe?
Jo.
Promiň.
Neměl jsi mi to říkat, Nialle.
Vážně jsi mi to neměl říkat.
Je to divný.
Vydělává 100 tisíc ročně. Nač to potřebuje?
To nevím, Nialle. Pověz mi svou teorii,
ať ji můžu obrátit proti tobě.
- Vyjebává se mnou. - Geniální.
Jako pomstu za vězení. Chce je v nejhorší chvíli.
Prosím tě. Mstí se ti za tvůj podraz tím,
že ti dá peníze v hodnotě bytu?
Já ho nepodrazil. Víš snad, že jsme se podrazili navzájem.
Shodli jsme se na tom.
Stejně je to trochu složitá a drahá pomsta, ne?
Půjčit ti peníze a vědět, že je nevrátíš.
Zlámat ti ruce je levnější.
Ne, povídám ti. Tohle je on.
Za poslední roky pro tebe udělal víc než kdo jinej.
Finančně tě podporoval,
když jsi mě svými nesmysly málem připravil o dům.
Jde o to, že ho máš pořád za kluka, se kterým jsi vyrostl.
Promluv si s ním. Pozvi ho někam,
až bude v dobrým rozmaru. Umoudří se.
Půl roku ti počká. Určitě.
Pod tou slupkou je to plyšáček. Vážně.
Do prdele! Přijde mi to úplně na palici.
Neuvěříš. Mona včera říkala, že chce začít učit tanec.
Už jsi slyšel něco víc uhozenýho?
Ptám se, co z toho bude mít.
A víš, co řekla? "Rozvoj vnitřní síly."
To je ubohý. Je moje žena. Sílu si má brát ode mě.
Rozmazlil jsem ji, a teď chce život, když dostala ten nejlepší?
Je to od ní pěkně sprostý.
To jí nakukal ten čurák.
Benji. Úplnej strejda Rico.
Má na ni zálusk, a to mě sere.
Nejradši bych mu rozkřápnul lebku.
Zatancoval si v jeho mozku.
O čem jsi to chtěl mluvit?
Jenom o těch penězích.
Do prdele. Chceš mě obměkčit plyšákama?
- Přišlo mi to tu fajn. - Ty prachy mi vrátíš, Nialle.
- To není fér. - Není fér?
Jsi jedinej vůl na světě, co si půjčí 30 táců
a vyčte věřiteli, že je chce zpátky.
Jo, ale nemohli bysme vymyslet nějakej systém?
- Jo, můžeš mi splácet 800 měsíčně. - To nejde.
- Možná bych zvládl 200. - Ne, to nestačí.
Tak to mi došly možnosti.
Musel bych se vykašlat na svý sny, což neudělám.
Sny se vykašlaly na tebe, Nialle.
- To bylo hnusný. - Neomlouvej se.
Však kurva ne.
Hele, nejsem hajzl. Existují i jiný způsoby.
Jaký způsoby?
Zahradník a uklízečka mají 15 liber na hodinu.
Propustím je a vezmeš to za ně.
Srazím ti to z dluhu.
- Mám bejt tvoje děvka? - Pan Radeem není ničí děvka.
Ale tak by to šlo.
Párkrát týdně. To je 200 měsíčně.
Plus tvoje 200. To je 400 celkem. To zatím skousnu.
Jo, ale Rubene, nevím, jestli je mi to příjemný.
Teda...
tobě je to příjemný?
Jo. Dokážu s tím žít.
Ahoj.
Přidáš se?
Jasně.
Štve mě, že tě k tomu nutí.
- A kde je? - Bůh ví.
Plíží se nocí.
Asi jste se zase bavili o tancování, co?
Jo.
- Namíchnul se. - Aha.
Půjdeš proti němu?
Ne.
Kvůli tomu nezačnu třetí světovou.
Mohl bys ale v knížce napsat, že jo.
Aspoň si o tom přečtu.
Určitě by to nebylo ono.
- Nikdy jsem netancoval. - Že ne?
- Skotský lidový tance ve škole? - Dej pokoj.
Největší ostuda v mým životě. Nikdo se mnou netancoval.
Zatímco na Rubenovi viselo pět holek.
Celej on.
Jo.
Tenhle Ruben mi chybí.
Jo.
Mně taky.
Co se mu stalo?
Prostě chlapi.
Čas je vždycky změní.
No, radši už půjdu domů.
Ava se bude ptát.
Jen běž, tygře.
RUBEN: POŠLI FOTKU, AŽ SKONČÍŠ.
Zapomněl jsem ti říct...
Pamatuju si tvoje tancování.
Ještě ve škole.
Těžko se to popisuje,
ale byla jsi taková...
svobodná.
- Rubene? - Co jsi jí řekl?
- Prosím? - Večer vede první hodinu.
Něco o tom, jak vypadala ve škole.
- Byl to jen postřeh. - Co se do toho montuješ?
Málem už to pustila z hlavy.
Podle mě o nic nejde.
Jde. Podělals mě.
Teď jí místo nějakýho koníčku beru svobodu.
A v čem vidíš problém?
Problém je, že celej den na mě čekala doma.
Teď přijdu a ona se někde nakrucuje.
No a? Každej chce trochy pozornosti.
- Když to máš, tak to ukaž. - Hele, ona to nemá.
Jsme manželé. Je to jen moje.
Nemá to co ukazovat.
- Bereš léky, Rubene? - Vezmu si všechny, jak nezasáhneš.
Co mám jako dělat?
Půjdeš na tu hodinu a dohlídneš na ni.
Mám ji stalkovat?
Ne, nechci, abys ji stalkoval, Nialle. Bože!
Jen buď blízko. Sleduj, kam jde.
Chvíli ji pozoruj,
ale nestalkuj ji.
Já nevím, Rubene. To už je... trochu moc.
Dělal jsi už horší věci, nebo ne?
Můžeme do toho zasvětit Avu, ať rozhodne.
Nebo její otec.
A to mám jako tancovat taky?
Jo. Proč ne? Když jsi tak pro, třeba tě to taky osvobodí.
A zabraň jí chlastat.
Když pije, tak všechno vykecá.
Do hajzlu.
Bože.
Dobře, lidi, začneme?
Uděláme hluboký dřep.
Tři, dva, jedna.
Dobrá práce. Ta lekce.
- Dík. Líbila? - Jo.
Lidi se hýbali. Ještě se potím.
- To já taky. Pořádně. - Nevadí.
Obejmu tě.
Promiň.
Víš, že Ruben umí přesvědčit.
Jo, to vím, proto se tentokrát nevzdám.
V šedesáti zjistím, že jsem nic nedokázala.
- Jde tady vůbec o tancování? - Ne.
Je to mnohem hlubší.
- Mně to říct můžeš. - Nemůžu.
Zničilo by ho to.
Tak co se jít napít?
Co? Zeptal se, kolik ti je?
Jo, cizí chlápek. Prej jsem na svůj věk docela dobrej.
- To je šílený. Co jsi mu řekl? - Že je mi 30.
To je šílený. Vypadáš jak válečnej vězeň.
Připadám si tak.
Teprve budeš, jestli mi ještě přijdeš na hodinu.
Promiň, Mono.
Budu se držet dál.
Musím. Ava si myslí, že se jí vyhýbám.
Proč by ses jí vyhýbal?
No, je totiž těhotná.
Páni. Blahopřeju, to je rychlost.
- Jo. - Co je? Pochybuješ?
Jsme spolu rok. Sotva se známe.
Řekla bych, že je to lepší než znát všechno.
Jo, možná.
Jenže je to vůbec skutečný?
Ruben bude pěnit, až zjistí, že je Ava těhotná.
Vážně? A proč?
Je neplodnej.
Co?
Málo spermií, ale výsledek je stejnej.
- Proto tolik žárlí? - Jo!
Myslí si, že mu uteču s někým, kdo mi dá to, co on ne.
- Sakra. Ruben? - Proč tě to tak šokuje?
Vždyť je to chlap, co přemýšlí koulema.
To není vtipný.
Ne, promiň.
Bavili jste se o adopci?
Jednou, ale Ruben vyrval ze zdi dřez.
Neuvědomuješ si, jak je to zlý.
Jako kdyby z toho přišel o rozum.
Opije se a mluví o tom, že Bůh chce,
aby měl dítě a ten kruh přerušil.
- Co tím asi může myslet? - Kdo ví?
Asi chce dítě, který by mohl milovat, protože otec na něj byl zlej.
Jo.
To je fuk, změníme téma.
- Tohle je depka. - Jo.
Na naše posraný vztahy.
Na naše posraný životy.
To miluju.
Kristepane, Nialle.
Kde jsi sakra byl?
Měli bysme do toho jít.
Měli bysme spolu mít dítě.
Ava je těhotná a necháme si to.
Aha?
- To je vše? "Aha?" - Čekám, v čem je háček.
V ničem. Jdeme do toho. Včera jsem se vyjádřil.
- Kdy otěhotněla? - Víme to asi týden.
To mi nepřijdeš zrovna jistej.
Musel jsem to promyslet. Jsme spolu krátce
a je to velkej životní krok.
Na to můžeš vzít jed.
Se vším okolo to nebude sranda.
"Se vším okolo?"
Tvoje orientace.
- S tím je konec. Říkal jsem ti to. - Opravdu?
Přijde mi zvláštní, že je z tebe heterák,
jen se tu zjeví Ruben.
Byla to fáze.
Nebyla to fáze, Nialle, ale vážnej problém.
A proč je konec?
Protože sis zaplatil služby kněze.
Nikdo nedá takové peníze,
- aby překonal fázi. - Nebyl to kněz.
Byl to duchovní rádce.
Byl to šarlatán a ty jsi vůl.
Zabralo to, ne?
Velký prdlajs.
Myslíš, že tvou orientaci změní pár skleniček jedu?
Nebuď pitomej, Nialle. Kriste!
Tak proč jsem teda od tý doby čistej?
Nebyl jsi v pokušení.
Věř mi, že to přijde, až ti bude nejhůř.
Jako vždycky.
Panebože! Přestaň, ano? Máš mít radost se mnou.
Já mám radost,
ale musíš to vidět v širším kontextu.
Dokážeš mi říct do očí, že určitě chceš dítě?
Ano, mami. Dokážu.
Tak to udělej.
Určitě chci.
Zapomeňte vše, co říkají knihy.
Pravdou je, že pouto se může vytvořit později,
zvlášť u otců.
Promiňte.
Niall, že ano?
- Jo. - Co jsem teď říkal?
Něco ohledně otců?
Ano. Téměř celá věta.
Pro otce je přirozené hledat si cestu k dítěti delší čas.
Kretén jeden.
"Co jsem teď říkal?"
Jako bych byl ve škole.
Jen chtěl, aby tomu každý rozuměl.
Když mluví o negativech, kouká na mě.
Máš trochu auru nepřítomného otce.
- Jak to? - Máte to v rodině.
Tvůj otec byl nepřítomný, ne?
- Umřel. - Právě,
nepřítomnější už být nemůžeš.
- Kristepane, co zas? - Co tady kurva dělá?
Rubene?
Co tady děláš?
- Pojď na slovíčko. - Vše v pořádku?
To zvládneme.
Omluv nás na chvíli.
Posledně.
Hodina tance.
Chci vědět, cos viděl.
Neviděl jsem nic.
Byl tam Benji?
Myslím, že jo.
Co se stalo?
Nic.
- Bavili se? - Jo.
- Takže se něco stalo. - Mluvení nic neznamená.
Popiš to.
Co dělali?
Přišel za ní po hodině.
- Objali se. - Objali?
- Jo. - Oni se kurva objali.
- Do prdele! - Rubene, to trochu...
To přeháníš. Bylo to...
přátelský objetí.
- Předveď to. - Ne.
- Nebudu tě v tom... - Předveď.
Jsem Mona. Ty Benji. Předváděj.
- Dělej. - Bylo to prostě...
To mu mohla kouřit péro!
- To je šílený! - Ne, to teda není.
Odteď se budeš víc snažit.
To nemůžu. Mám svůj život.
Co ty máš za život? Jsi skoro nezaměstnanej.
I tak nebudu špehovat tvoji ženu.
Smůla!
Až budeš mít život, pak si až stěžuj.
Teď děláš pro mě. Protože tě držím za koule, Bambi.
Nezapomeň. Jo?
Jo? Rozumíš mi?
- Rozumíš mi? - Ano.
Dobře.
Chceš mi říct ještě něco?
Jo.
Ava je těhotná.
Páni.
To je úžasný.
Vážně, to je...
To je úžasný.
Budu strejda.
Co?
Strejda Rube.
To zní hezky. Ne?
Budu mu předvádět ten trik s mincí za uchem.
Nesmíš ho to naučit.
To je můj trik, jo? Ty kanče jeden.
Jo? Jsem na tebe hrdej.
Brachu z jinýho štrejchu. Použil jsi péro.
Hele, hele, hele.
Měli by ho vystavit v muzeu.
Strčit do vitríny. Umíš si to představit?
Tvýho ptáka oplodňováka?
A všichni návštěvníci by na něj koukali
a nikdy ani za milion let by je nenapadlo,
že patřil k tak slabýmu tělu.
K tak vyzáblýmu ksichtu.
Určitě by čekali, že patřil nějakýmu bejkovi,
pořádnýmu urostlýmu Řekovi nebo nařachnutýmu Rusákovi.
- Co? Hele... - Ne...
Co kdybys mi ho ukázal? Ukaž!
- Ukaž ho. - Ne...
Dělej, Nialle. Ukaž mi ho.
- Ukaž! - Rubene, ne!
Jen se chci mrknout.
- Nech mě! - Co? Ne, ne.
Musí to bejt chobot. Tak už mi ho ukaž.
Jo. No tak. Dělej, Nialle. Musí to bejt pořádná kláda.
- Co? - Slez!
No tak, Nialle. Co? Nenech se prosit.
- Ukaž to péro. - Ne!
No tak. Vyndej ho.
- Jo? - Co to kurva děláš?
Jo? Ne, ne. Dělej, dělej.
- Chci vidět tu obří... - Ne! Slez ze mě!
- ... kančí klobásu. - Dost, Rubene!
Odteď se budeš muset víc snažit.
Odteď ji budeš hlídat.
Budeš ji kurva hlídat.
- Jo? Jo? - Přestaň! Slez dolů!
- Jo? Jo? - Rubene!
Co se tady sakra děje?
Nic. Jenom tak blbneme.
Je dost pozdě. Možná bys měl přijít jindy.
Jseš pořádnej kanec.
Jseš kanec!
Jo!
- Ahoj, pane. - Ahoj.
Kde je Ruben?
Ráno odjel do Aberdeenu.
Týden bude na plošině, takže si od něj odpočineme.
Nechceš polívku? Půjdu ji ohřát.
Jasně. Jen to tu dodělám.
Nic takovýho. Máš důležitější práci.
Pojď za mnou.
Budeš první, kdo to použije.
Mohl bys tu psát a pak mi to dát přečíst.
Heslo k Wi-Fi.
A když ti bude zima, na dveřích je Rubenův župan.
Nemůžu se dočkat.
Tady máš.
- Je horká. - Díky.
Tak honem.
- Přečti mi něco. - Ne, ne.
Trochu se stydím.
Tak zavřu oči. Můžeš mi to pošeptat.
"Billy ke Cosmovi vzhlížel. Byl vše, co on ne."
"Měl auru nebojácného násilníka, který může kdykoli vybuchnout."
To zní jako Ruben.
"Byl vysoký, štíhlý, s havraními vlasy
a za sebou frontu dívek, které se mu vrhaly k nohám.
A všechny bezstarostně odháněl."
"Tedy kromě Kary Alice, nejkrásnější dívky ve škole."
"Každý kluk ji miloval.."
"Podobala se trochu víle. Jako by byla nedosažitelná."
"Billy nevěděl, zda je to mládím,
krásou nebo jeho pubertální představivostí, ale..."
Čti dál!
"... kráčela s vílí ladností
a rozjasňovala každý kout školy."
No, nevím jak na tebe,
ale na mě ta knížka působí.
- To je v pořádku. - Rubene?
Co tu děláš? Nejsi v Aberdeenu?
Jo, za chvíli jedu. Jen jsem donesl tohle.
Jako blahopřání.
Sedej.
Hele...
nebyl bych chlap, kdybych neřekl,
že vám to přeju.
Ty, Avo, budeš skvělá máma.
A ty, Nialle. Ty budeš táta.
Ale hlavně jsem tu,
abys mi splatil svůj dluh.
Rubene, nedělej to.
- Jaký? - Niall mi dluží 30 táců.
- Co? To ti splatil. - Proč to děláš?
Až se dítě narodí, už nikdy nebudeš mít peníze.
Nialle, co se tu děje?
Štve tě, že je Ava těhotná?
Jak tě to napadlo, brácho? Přeju vám to.
Vím, že se dlouho snažíte.
Řekla ti to.
Řekla ti to, sakra.
- Řekla ti to! - Rubene, počkej!
Řekla ti to! Já ji kurva zabiju!
- Já ji kurva zabiju! - Bože, Nialle. Není ti nic?
- Musím za ním. - Ne, nemusíš.
- Možná máš otřes mozku. - Ne, musím.
- Ne. - Musím jít.
- Nialle, ne. - Avo!
- Ne! - Pusť mě.
Nialle!
Do hajzlu.
- Seber si krámy... - Přestaň!
- ... a táhni z domu! - Promluvíme si.
Jak jsi mohla?
- Je mi z tebe zle. - Prosím!
- Vykecat to. - Prosím. Proč to děláš?
Něco jsem ti řekl, ne? Kurva!
- Pojď si promluvit. - Co je?
Tohle tě čeká. To ona!
- Všechno akorát rozkecá! - Dost!
Neudrží hubu zavřenou!
Přestaň, než někdo zavolá policii.
- Nemáš právo! - Přestaň!
- Rozumíš? Něco jsem ti říkal! - Děje se tu něco?
- Koukej držet hubu! - Přestaň.
- Drž hubu! - Dost!
- Tlustej sráči, chceš do držky? - Hej.
- Ty sráči tlustej. Odpal! - Koukni!
- Koukni se! - Odpal!
- Koukni se! - Nečum na nás.
- Dost. Koukni. - Jo, vysmahni odsud!
Přijdeš o všechno, jestli toho hned nenecháš.
Koukni, co jsi postavil. Co máš.
Jak zavolají poldy, přijdeš o všechno
a skončíš zpátky v lochu!
- Rubene, promiň. - Mlč.
- Moc se... - Neotvírej pusu.
Kurva.
Co jsi mu řekl?
Promiň. Vytáhnul to ze mě.
- Jsi v pořádku? Jsi? - Koukni, co udělal.
Já vím. Nenapadlo mě to.
Pojďme dovnitř, ano?
- Jo. - Spravím to. To nic. Pojď.
Jdeme. Jdeme. Všechno uklidíme.
Hej.
Co se děje?
Kurva. Můj život.
Měla bych ho opustit,
ale já...
Tolik ho miluju.
Vím, že si neumí pomoct,
ale ničí mě to.
Mám pocit, že ho tím zradím, ale...
zasloužíš si víc.
Mám Rubena rád,
ale přeskočilo mu.
Straší mu ve věži.
Ale už i ta strašidla se ho bojí.
Ne.
Kristepane!
Jsi v pořádku?
Promiň.
Neomlouvej se. Co se děje?
Mrzí mě to. Vážně moc mě to mrzí.
Co se stalo s penězi?
- To nemůžu říct. - Můžeš.
Byly to tátovy peníze. Za co jsi je utratil?
Nialle?
- Za co jsi je utratil? - Za takový kurzy.
Za kurzy...
co z tebe udělají heterosexuála.
Cože?
To není v pořádku.
Co ti dělali?
Něco jsem pil.
Koukal na obrázky, zvracel.
- A za to jsi dal 30 táců? - Ne.
Chtěl, abych platil inkasem, a pak mi vybral účet.
Ježíši.
Nialle.
Proč tuhle svou stránku nepřijmeš?
Je 21. století. Všem je to ukradený.
To mi vůbec nepomáhá.
Progresivnější svět můj problém zhoršuje.
Nejenže se stydím,
- ale navíc zbytečně. - Chápu.
Přece jsem ti ale řekla, že mi to nevadí,
pokud to nezasáhne do našeho vztahu.
Navíc to všichni důležití ví.
Tvoje máma to ví. Já to vím.
A nejspíš i každej řidič kamionu v Glasgow.
- V čem je problém? - Že já to nevím!
Potřebuješ pomoc.
Opravdovou pomoc.
Sama nespravím člověka, který se mi neodhalí celý.
Udělám to.
Jen nevím, kde začít.
Začni tím největším
a od toho se odrazíme.
Jen jsem se chtěl zastavit a zeptat se, jak se máš.
Jo. Asi dobře.
Byla to...
chvilka slabosti,
ale neměli bysme si z toho něco dělat nebo se tím užírat.
Jo, souhlasím.
Takže se necítíš mizerně?
Nevím, jak se cítit.
Všechny emoce jsem potlačila a jedu dál.
Tohle je ale velká věc.
Spala jsi s jeho bratrem.
V kuchyni na podlaze, kterou pokládal.
Jo, já vím. Byla jsem u toho.
Promiň, Mono. Jsi v pořádku?
Připadáš mi chladná.
Jen si to mentálně třídím.
- Pomáhá to. - Jo, to chápu.
- Ale s jeho bratrem, Mono! - Dej pokoj!
Vážně se mě snažíš citově vydírat?
- Ty jsi ten bratr! - Já vím, ale...
Mohla bys s tím přestat? Kristepane, Mono.
Proč jsi tak v pohodě?
Pokud to musíš vědět...
už jsem to zažila.
Ve vztahu s Rubenem?
Tentokrát v tom byl poprvé i sex.
Počkej, bavíme se o Benjim?
O tom pitomci s knírem?
Je jedno s kým.
Panebože, takže to byl on.
Takže tě Ruben podezříval oprávněně?
Nebylo to oprávněný.
Nemá právo se tak chovat, ať bylo cokoli.
Zešílel z tebe!
- Dohnal mě k tomu! - Jo?
Ruku do cizích kalhot ti taky strčil?
Víš co, Nialle?
Podle mě tohle nijak nesouvisí s Rubenem.
Spíš sis uvědomil, že nejsi tak výjimečnej, jak myslíš.
A teď zmizni. Musím se nalíčit. Promluvíme si jindy.
Novorozencům bývá zima,
takže je nenechávejte svlečené moc dlouho.
Nejlepší zpravidla je...
Mayday, mayday. Topí se nám oblečené miminko.
Pane Kennedy. Máte právo nevypovídat.
- Cokoli řeknete... - Běž už do prdele!
Dobře, nejlepší bývá...
- Co to bylo? - Je to vůl.
- Běž se mu omluvit. - Nikdy.
Ať se omluví on. Platím mu.
Nemá právo se mnou tak mluvit.
A já platím tobě, takže mě poslouchej.
Jsi ostuda, Nialle Kennedy. Dítě v šatech muže.
- Jo, můžeš na mě řvát zejtra. - Řvu na tebe teď.
Půjdu k sestře
a ty přemýšlej nad tím, co jsi udělal.
Nebudeš mi krást peníze a ještě kurvit tyhle lekce.
Jestli to uděláš znova, uvidíš dítě jen o víkendech.
Poslední šance.
Čau, tady Ruben. Nechte vzkaz.
Rubene, tady Niall.
Vím, že jsi na plošině, ale něco jsem zjistil ohledně Benjiho a...
Víš co? Jedu do Aberdeenu.
Dobrý den. Zdravím.
Můžu prosím mluvit s Rubenem Pallisterem?
Jsem jeho bratr a...
vážně se s ním musím spojit.
- Ruben Pallister? - Ano.
Tak toho neznám.
Pracuje jako vazač,
ale sem jezdí pro výplatu. Čas od času. Nevím přesně,
ale rozhodně tu dělá.
Ty, Bille. Znáš nějakého Rubena Pallistera?
- Jo, Pallie. Toho myslíte? - Jasně.
Toho si pamatuju. Ale skončil už dávno.
Cože?
Ne, ne, to není možný, protože...
přece teď maká na plošině.
Můžu vám to zjistit.
Ne, žádný Ruben Pallister.
Aha.
A nevěděl byste, kde bych ho našel?
Myslím, že bydlí u jednoho kolegy odsud.
- Jmenuje se Roy. - Dobře.
A...
nemáte jeho adresu?
Rubene!
Rubene! Rubene, počkej!
Tady to je.
Povídej.
Prej tě vyhodili.
Tak když to říkají.
Kdy k tomu došlo?
Asi před rokem.
Rokem?
Celou dobu jsi tady?
Jo, no, musím hrát tohle divadlo, než vymyslím, co dál.
Proto si vypínám i mobil.
Kristepane, Rubene.
Co se stalo?
Nic. Personální píčovina.
Můj vedoucí mě sral a já po něm vyjel. Nic hroznýho.
- Vážně? - Jo.
Chytil jsem ho za límec a řekl, že mu zabiju rodinu.
Za tejden mě vylili.
Nechápu to. Loni jsi mi půjčoval peníze.
No, musel jsem na to vyždímat pár kreditek.
Co?
- To jsi udělal pro mě? - Dělal jsem to pro všechny.
Proč?
Líbilo se mi to.
Rád zaopatřuju.
Znal jsem svý místo na světě.
Proto jsi to chtěl tak vrátit?
Takhle to nejde.
- Vyhlas osobní bankrot. - Nasrat.
To chlapi nedělají. Nebuď směšnej.
Musím si najít novou práci.
Což je těžký.
Když jsi seděl.
Představ si to.
Co budu za chlapa,
když jí nedokážu dát děti, a ještě ani nezaplatím hypotéku?
A víš, co je na tom nejhorší?
Měl jsi pravdu.
V nemocnici jsi říkal, že to poseru.
A stalo se.
Tak si udělej ten popcorn.
Snad si pochutnáš.
Nepochutnám, Rubene. To tě ujišťuju.
Nesmí to zjistit, kámo.
Nesmí to zjistit.
Takhle to dál nejde.
Nestojí za to. Nestojí za život v dluzích.
Ale stojí, kámo.
Stojí za to. Stojí za všechno na světě.
Poslouchej mě.
Jo? Snažně tě prosím.
Nic neříkej. Jí ani nikomu jinýmu.
Prosím, brácho.
Udělej to pro mě.
Neřekneš to nikomu, že ne?
Ne.
Samozřejmě.
I přes všechny ty věci
tobě věřím nejvíc.
Čau, brouku.
Pojď dál.
Jakou výmluvu máš dnes?
Byl jsem s prostitutem.
A dobrý?
Ne.
Ani ne.
Neuvolnil jsem se.
Udělal ses?
Jo, ale...
však víš...
byl jsem napjatej.
Už nemůžu.
Co se děje?
Posadíme se?
- Chci s tebou mluvit. - Je pozdě.
Pojďme sem.
Ty něco víš.
- Jak to myslíš? - Ty něco víš.
Zapnul jsem mobil
a našel hlasovku.
Něco se stalo, když jsem byl pryč.
Něco s Benjim.
Ne. Já...
to špatně pochopil.
Mám to z tebe vytlouct?
Namlouváš si to.
Opravdu.
Ne.
Někdo ji změnil.
Cítím, jak je odměřená.
Něco je jinak.
To není důkaz, Rubene.
Nejdřív jsem se vrátil domů.
Našel jsem svůj župan
v pracovně na zemi.
Páchl jako jinej chlap.
Nepoznal jsem kdo.
Nevím o tom všechno.
- Do prdele! - Počkej, nic jsem neřekl!
Nenechal jsi mě to doříct!
- Nebylo třeba! - Počkej.
- Čurák jeden! - Rubene, počkej!
Adresu! Potřebuju kurva adresu!
- Co? Jakou adresu? - Na Benjiho!
- Ruben tam jede! - Proboha!
- Dobře. Blanchard Street 16. - Jo.
Dobře. Kurva!
České titulky Jan Váňa Iyuno 2026