Hva tror du? Skal vi stikke?
Jeg gjør det du vil gjøre.
Stikke. Bli. Ringe politiet.
Jeg ringer ikke politiet på bryllupsdagen min.
Skal vi danne en liten gjeng og prøve å få ham ut med makt?
En gjeng? Er det svaret ditt? Danne en gjeng?
Ikke offisielt. Bare folk som kan hjelpe.
Kom igjen, Niall. Ingen her vet noe om fysisk vold.
Jeg gjør det. Jeg bokser.
-Jeg er bokser. -Gi deg.
Du har ikke bokset siden du var 20. Med den logikken er jeg student.
Jeg sier det bare. Jeg gjør det du vil.
Jeg kan konfrontere ham nå om jeg må.
Ikke.
Ikke gjør det.
Vi bare gjør det.
Vi kommer gjennom det.
-Håper han ikke er her for meg. -Han er ikke det.
Han er ikke det.
Hvordan kan du vite det?
Fordi jeg vet det.
Jeg vet det.
Hvor mange skal idioten ta?
Mer enn ett, sikkert.
-Beklager. Finner bare lyset. -Herregud.
Det er Glasgow. Vi mistet lyset i mai.
Bare ta bildet.
Bildene legges på bordet om rundt ti minutter.
Takke faen for det.
Hva er det?
Jeg forstår ikke besettelsen av å fange øyeblikket.
Vanskelig nok å bli sett offentlig,
om man ikke skal fanges i tiden også.
Ikke se sånn på meg, Niall.
Du vet at jeg er stolt.
Hvem er dama?
Joanna.
Hun liker deg.
Ja. Det er kvelende.
Hun kommer.
Bare bevar roen. Ikke la henne tro at vi er mer enn vi er.
Du er latterlig.
Du må være Nialls mor, Lori.
Ja.
Du må være kjæresten hans, Joanna.
Hva?
Det er jeg ikke.
Beklager. Min feil. Dere virker bare som et flott par.
Jøss. Hørte du det, Niall?
Ja. Det gjorde jeg.
Sees vi på puben på feiringen senere?
Hyggelig å møte deg, Lori.
Kall meg mamma.
Greit.
Det skal jeg. Ha det, mamma.
Ha det.
Beklager, du la opp til det. Jeg kunne ikke dy meg.
Hun har ingen mor,
så det gjør alt verre.
Ypperlig.
Du. Jeg må snakke med deg om noe.
Kan vi sette oss?
-Hva vil du snakke om? -Jeg sier det når vi har satt oss.
-Nei, bare si det nå, mamma. -Herregud.
Har du snakket med Ruben i det siste?
Ikke så mye.
Vi er forskjellige.
Tror du det?
Det er mye av deg i Ruben. Det må sies.
-Sikkert derfor du hater ham. -Jeg hater ham ikke. Bare...
Han skulle ikke ha gjort det han gjorde.
Han gjør det godt igjen nå.
Han jobber frivillig.
Jeg vet det.
Stoler bare ikke på det.
Det er greit, men du må uansett treffe ham snart.
Han ble litt overrumplet av rettssaken,
og han trenger støtte.
Vet du hvorfor Alby ventet så lenge med å anmelde?
Han kunne jo ikke gjøre det mens han lå i koma.
Jeg vet det, mamma.
Jeg bare...
Han lå i koma i 6 måneder.
-Det er årevis siden. -Kom igjen.
Du traver ikke ned på stasjonen så fort du våkner.
De første årene måtte han vel finne ut hvilket hull han driter med.
Jeg vet ikke. Jeg synes bare at det er rart.
Det gjør Ruben også.
Derfor vil han snakke med deg om en taktikkendring.
Taktikkendring?
Jeg vil ikke gjøre deg bekymret, men du er visst involvert.
Noe med deg og Alby.
Uansett...
Jeg skal brenne bildene.
Hei. Bambi!
Hva skyldes denne gleden?
Nei, det er bare...
Mamma sa du måtte si noe til meg.
En kopp te?
Gjerne. Takk.
Hvordan gikk avgangsseremonien?
Nervøst helvete.
Beklager at jeg ikke ba deg. Tenkte det ikke var din stil.
Det er ikke så farlig.
Vi feirer selv. Bare vi to når jeg blir frifunnet.
Her.
Bruk den rare energien din på den.
Ja. Du. Mamma sa det var
endringer i saken?
Som involverer meg?
Ja, det gjelder deg og Alby.
Hva har han sagt?
Hvorfor spør du alltid om det?
Jeg må vite om han finner på ting!
Greit.
Len deg tilbake, jævla tosk.
Du må si at han tafset på meg.
Like før jeg banket ham.
Unnskyld. Hva?
Du må si at han tafset på meg.
-Han gjorde ikke det. -Nei, men vi trenger en vinkling.
En grunn til at jeg gikk så hardt ut.
Niall,
jeg kan få ti år her,
og jeg jaget jævler hele barndommen.
Jeg hater å be deg om det, men du utgjør forskjellen.
Joanna så det ikke.
Celeste har forsvunnet til Frankrike for å spise frosker.
Ingen har hørt fra henne.
Da gjenstår tre stykker.
Er det ikke tvilsomt at jeg ikke sa det i utgangspunktet?
Mer tvilsomt enn at en jævel våkner fra koma og husker det tydelig?
Kom igjen.
Jeg vet ikke.
Bare tenk på det.
Du.
Kom ned på samfunnshuset.
Se alt det bra jeg gjør.
Møt ungene.
Alle de stakkars små som blir knust om jeg blir dømt.
Men hvorfor tafsing? Jeg forstår ikke.
Fordi han er homo, og det er troverdig.
Du skjønner,
ifølge advokaten min
er det én ting juryer hater mer enn kjeltringer, og det er homser.
-Maura sover! -Samme det.
Har du hørt hva Ruben ber meg om?
Herregud.
Kom hit.
Jeg har det.
Det er sykt og forskrudd og ulovlig!
Hva skal jeg gjøre?
Du bør gjøre det.
Hæ?
Seriøst?
Ja, Niall. Det handler om å gi ham best mulige sjanse.
-Han prøver hardt nå. -Prøver hardt?
Og da er det greit at han banket noen halvt i hjel?
-Jeg sier bare min mening... -Og jeg forteller deg fakta.
Det kan ødelegge fremtiden min.
Oxford-intervjuet mitt er om to dager.
Fyren reiser hit for å møte meg. Jeg må ha fokus.
Du vil ikke gå på et slikt fisefint sted.
Jo! Det vil jeg!
Og det er skrivekunst. Jeg følger i pappas fotspor.
Hvordan det? Han jobbet på bar hele livet.
Om noe gjør du ham sjalu.
Vi ber deg bare om å ta deg tid
til å tenke gjennom det.
Vær på samfunnshuset litt, bli kjent igjen.
Han har forandret seg, Niall. Han har det.
Greit?
Bare lov meg at du gjør det.
Der er han! Dagens mann!
Alle er glad på dine vegne, Niall.
Jeg har fortalt dem alt. Håper det er ok.
Om studieplasstilbudene dine,
inkludert Oxford-intervjuet.
Det er fantastisk.
Det er veldig...
Hvor kom det fra?
Jeg aner ikke.
Best å ikke stille spørsmål. Mye lettere å gjøre det igjen.
Vi stikker.
Vent. Hva med de andre?
Vi faser dem ut i løpet av sommeren.
Hei.
Det var så romantisk i går.
Vi kjøpte kebab og sovnet.
Ja, men det var en god kebab.
Jeg er faktisk litt irritert på deg.
Jeg har jaget deg i nesten fire år,
og nå velger du å gjøre noe med det?
Jeg vet hva du mener.
Du skal til Oxford snart.
Når du er der nede, vil du ikke tenke på meg.
Vi tenker på det etter intervjuet i morgen.
Det er ikke rett svar!
Jeg hinter, Niall.
Jeg vil vite hvor jeg står.
Hør her.
Jeg liker deg, Joanna.
Og jeg vil utforske dette mens jeg er her.
Om jeg kommer inn, vil jeg kanskje ha en helt ny start der.
Jeg håper det kan være endringen
jeg trenger for å endelig være meg selv.
Jeg forstår ikke.
Hvordan hindrer jeg deg i å være deg selv?
Vanskelig å forklare.
Det er bare rart.
Du har aldri vært i England, og nå verker du etter å dra.
Hva handler det om for deg?
Med ett ord.
Frihet.
SKAP ET STERKERE LOKALMILJØ
FAIRLAY SAMFUNNSHUS
Ja! Du kom!
Gutter, hør etter.
Vi har en storhet hos oss.
Denne gutten her er kongen av Glasgow.
Best i klassen på universitetet.
Unger, hva gjør vi
når noen er best i klassen på universitetet?
Vi klapper!
Ja! Stemmer, Simon.
Vi klapper.
Det var et sjansespill. Han kunne lett sagt "onanere".
Jeg skal presentere deg for alle.
-Du har noe bra på gang her. -Ja. Jeg elsker det.
De har et motto på veggen bak i bygget.
"Nøkkelen til frelse er å hjelpe andre."
Ja vel. Og det tror du på?
Ikke søren!
Nøkkelen er en Big Mac og en håndjager med en finger i ræva.
Men jeg skjønner hvor de vil hen.
Gjør du alt dette
for å se bra ut foran juryen?
Dra til helvete!
Jeg jobbet her lenge før dusten valgte å anmelde.
Det hadde du visst om du gadd å besøke meg.
Beklager, Ruben.
De siste årene på universitetet var litt intense.
-Jeg måtte konsentrere meg. -Ja da. Bare unnskyldninger.
Det glemte jeg. Det er en stor
skattejakt på søndag i Cashel Forest.
Bli med, da vel.
Vi ser alltid etter frivillige.
-Jeg vet ikke. -Kom igjen. Det blir bra.
Det er nordavind den dagen,
så om vi går i riktig retning, kan vi ha de små jævlene i motvind.
Ja vel.
Flott. Jeg snakker med Malky. Får deg sjekket.
Sikre at du ikke har forgrepet deg.
Vent. Hvordan sto du på prøven?
Rullebladet ble slettet da jeg var 16. Jeg er gullende ren.
Skulle ærlig talt ønske jeg gjorde mer før fristen.
Hva med Alby?
Har de noe imot det?
Nei. Uskyldig til det motsatte er bevist.
Og jeg forklarte situasjonen.
Jeg sa at jævelen tafset på meg, og ærlig talt
er de like rasende som meg.
Det er imponerende.
Unnskyld?
Jeg sier bare at det er imponerende
at du har skrevet alt dette mens du tok bachelor.
Når fant du tid?
Jeg klarer vel å presse meg, antar jeg.
Og du var leder for dramaforeningen også?
Det stemmer.
Herregud. Det er mye, Mr. Kennedy.
Hva i alle dager rømmer du fra?
Du trenger ikke svare.
Nei, jeg vet det. Og jeg...
Jeg bare...
Unnskyld.
Trenger du noen?
Nei. Det går bra.
-Vi kan bli ferdig tidligere... -Nei. Vær så snill.
Unnskyld. Vi fullfører.
Nei.
Jeg må insistere.
Jeg har sett alt jeg trenger.
Takk, Mr. Kennedy.
Bank, bank.
-Hei. -Jeg gikk bare inn.
Håper det er greit.
Joanna ringte. Hun sa du var opprørt.
Hvordan fikk hun nummeret?
Ødipus-monsteret på veggen, tipper jeg.
I TILFELLE KRISE RING LORRAINE KENNEDY PÅ 0475 (496-0967)
Så det gikk ikke bra?
Niks.
Jævlig.
Det er vel nå du skal skylde på Ruben-greiene
for at det gikk så ille.
Nei. Det var jeg som tabbet meg ut.
Men det hjalp ikke.
Det er bare... Det er så mye med alt som foregår.
Jeg vet det, men vi ville ikke spurt om vi ikke mente det var viktig.
Men hva er viktigere enn fremtiden min?
Lykken min? Verdiene mine?
Seriøst, mamma! Svar meg.
For om du sitter på noe
som kan hjelpe meg å forstå dette, må du si det nå.
For jeg kan ikke bare følge deg blindt.
Og det bør være bra også. Som at Ruben har et barn på vei,
eller at Maura er døende eller noe,
for jeg ser ingen annen grunn til at du setter meg i...
Herregud.
Hun er døende, er hun ikke?
Ja, Niall.
Ja vel.
Hva er det? Kreft eller noe?
Ja, Niall.
Er dere bekymret for at det er alvorlig?
Ja, Niall.
Herregud. Hvorfor sa du ikke det?
Jeg ville ikke distrahere deg før intervjuet.
Og vi ville ikke at du skulle si det til Ruben.
Han vet det ikke,
og det er viktig at han beholder fokus med alt som foregår.
Det var derfor du så gjerne ville det.
Vi trenger ham her.
Og du skal dra av sted og skrive bøker
og sette den store hjernen din i arbeid.
Vil du gi opp alt det
for å sitte hjemme hver dag og hjelpe meg med å flytte henne fra senga til dass?
For jeg sender henne ikke på hjem.
Aldri.
Bare for å tirre deg.
Vi trenger et svar.
Det er ikke rettferdig å la usikkerheten henge over oss.
Ikke når vi går gjennom alt dette.
Du er en bra jævel som hjelper.
Kan du tro at de stoler på at vi tar med alt dette på søndag?
Hva er det?
Jeg gjør det.
Jeg skal uttale meg.
Din jævla... rakker!
Jøss.
Din jævel. Du lot meg vente!
Din drittsekk!
Hvorfor brukte du så lang tid?
Vi tvilte alle sammen.
-Hvem? -Jeg. Maura. Moren din.
Vi forsto bare ikke hvorfor du beskyttet ham sånn.
Vi hadde jo våre teorier.
At han betalte skolepengene dine,
eller Celeste hadde noe på deg som han visste om.
Maura tullet til og med med at dere sugde kuk sammen.
Hæ?
Det er latterlig.
Jeg vet det, din tosk.
Vi snakket bare.
Det var absolutt noe som skjedde mellom dere den dagen
som du ikke ville jeg skulle høre.
Hyggelig å endelig møte deg, Joanna.
Hyggelig å møte deg.
Her. Jeg viser deg hvor du skal henge jakka.
Det var leit å høre...
Slapp av. Vi trenger ikke gå inn på det.
Jeg er bare takknemlig, Niall.
Ventet nesten seks år på at du skulle gjøre noe for meg,
og alt jeg måtte gjøre, var å få kreft.
Takk.
Han fikk et nytt tilbud fra Glasgow.
Det er seks universiteter som trygler om hjernen hans.
Kjeder du deg ikke på Glasgow?
Litt, kanskje.
Det er ikke førstevalget.
Hva er førstevalget?
Det var Oxford, men det skjer vel ikke nå.
Du vil uansett ikke gå på Oxford.
Herregud, de betaler lommerusk.
Sier du noen gang noe nyttig?
Nei, ikke egentlig.
Men når jeg gjør det, blir du overveldet.
Dere har en søt dynamikk. Det er ekte kjærlighet der.
Jeg mener det samme om dere to.
Hva er dine planer etter universitetet, Joanna?
Jeg aner ikke, faktisk.
Kanskje flytte hjem og bli gravid i fryktelig ung alder,
slik som alle andre.
Hva studerte du?
Barneskolelærer.
Hvorfor ikke jobbe som det?
Da må jeg undervise folk som meg,
og en del av meg må bryte syklusen for menneskehetens skyld.
Hun er flink.
Maura, jeg trodde ikke vi ville komme overens etter det Ruben gjorde.
Men jeg har lært at man må skille mellom forelder og barn.
Hva mener du?
Om barnet er et råttent eple,
betyr det ikke at forelderen er treet, eller hva man nå sier.
Jeg skjønner ikke.
Hun sier bare at foreldre kan være forskjellige fra barna.
Faren hennes tenker nøye gjennom ting før han sier det, for eksempel.
Unnskyld. Gjør jeg det rart?
Nei. Jeg vil bare at du skal forklare hva du mente.
Dette er meningsløst.
Mamma, går ikke programmet vi skulle se nå?
Nei, jeg tror ikke det.
Sønnen min hadde problemer.
Det er lett å se atferden, ikke sykdommen.
Hva er sykdommen?
Sinne. Blindt raseri.
Hva er det?
Jeg så bare ikke så mye blindt raseri
da han kalte meg en stygg hore og spyttet på meg.
Jeg husker at han smilte.
Han er ikke frisk, Joanna.
Mange er ikke friske,
men de skamferer ikke folk klokka 14.00 uten noen grunn.
Det var faktisk en grunn, Joanna.
Alby tafset på ham.
-Seriøst? -Ja.
Han tafset på ham.
Det er rent pisspreik. Beklager.
Det er sant.
Det var selvforsvar.
Om det var selvforsvar,
bør jeg kanskje brenne ned kiosken som ga meg for lite veksel.
Du var ikke der, Joanna...
Det trenger jeg ikke.
Jeg vet hva broren din er i stand til.
Og hvorfor har du ikke nevnt det før?
Jeg husket det nylig.
Vent.
Du skal vel ikke si dette i retten?
Jeg...
Herregud, Niall. Du kan ikke.
Du kan få problemer for å lyve i vitneboksen.
Det er ikke løgn. Det var slåsskamp.
Noe skjedde. Han kan ha tafset... Helt sikkert.
Si at du tuller.
Nei, Joanna. Bare hold deg utenfor.
Du valgte å ikke blande deg. Det er ditt ansvar.
Fordi du sa det ville komme i veien for forholdet vårt.
Sett på maken. Det kommer i veien.
Du er ikke til å tro.
Beklager.
Jeg liker henne.
Jeg skjønner ikke hvorfor du gjør det.
Alt du gjør, er å klage om ham.
-Nei. -Jo.
Du ønsket at han kunne flytte utenlands så du kunne være fri.
-Jeg hadde drukket. -Akkurat.
Du sa sannheten kommer frem i fylla.
Men jeg var edru da jeg sa det, så ikke stol på det.
Vent. Kom tilbake.
Niall, ikke gå fra meg.
Niall! Hører du meg?
Niall, stopp!
Vær så snill. Jeg må vite det.
Tafset Alby på Ruben?
Ja.
Du nølte vel ikke, Bambi?
Joanna.
Ruben.
Jeg har hatt tenkt til å si det.
Takk for tjenesten da du ikke uttalte deg.
Det var ingen tjeneste.
Jeg så det bare ikke og ville ikke være involvert.
Jeg er Sveits.
Jeg liker Sveits.
Jeg var der en gang.
Nok spenning for en uke.
Skal vi gå?
Absolutt, Bambers. Kom.
Vent litt.
Niall, vent!
Skal du ikke si ha det?
Jo.
Ha det.
Alt i orden, Ruben?
Nei. Jeg er rasende fordi du nølte.
Seriøst? Jeg...
Jeg ble overrumplet av spørsmålet.
Om du knekker for den bimboen,
hvordan tror du det går nå juryen stirrer på deg?
Hun er ingen bimbo.
Hun er absolutt ikke advokat.
Du må være sterk, Niall.
Si det med overbevisning til alle som spør.
Herregud.
Visste ikke at jeg fikk skuespillertimer.
Klart det. Det er ikke nok å si det.
Du må ha visshet i magen og stål i øynene.
Det klarer jeg aldri.
-Hvorfor? -Fordi...
Du ber meg tro på noe jeg vet er løgn.
All verdens knep bøter ikke på det.
Drit i dette!
Hva gjør du, Ruben?
Nei, Ruben, stopp!
Jeg tror du kjørte over noe.
Hva gjør du?
-Hva gjør du? Nei! -Kom deg ut!
Kom deg ut, for faen!
Hva gjør du?
Vi øver.
Du tuller. Blir du ikke sen?
Si det.
Si at han tafset.
Kom igjen. Dette er latterlig.
Nei.
Jeg vil se det i øynene dine.
Jeg vil se deg tro det slik at juryen gjør det.
Reis deg!
Si det, for faen!
Han tafset på deg.
Igjen.
Han tafset på deg.
Kompis.
-Hva er det? -Du!
"Han tafset på deg."
Aldri vær utro, Niall. Samme hva du gjør.
Jeg prøver.
Ikke hardt nok.
Kom igjen.
Du spilte i homostykker på universitetet.
Dette burde være lett.
Hva har det med saken å gjøre?
Kan du late som du er prinsen av Danmark,
kan du late som den lille homsen tok meg på ballene.
Jeg vet ikke, Ruben.
Jeg tror dette er vanskeligere å forstå.
Seriøst?
Hele greia var på et annet språk, Niall.
På et tidspunkt snakket du med en hodeskalle. Jævelen er død!
Hvorfor prate med ham?
Teknisk sett holdt han skallen og snakket...
Det driter jeg i!
Poenget er at det bør være lett.
Jeg er broren din.
Du kjente jævelen i fem minutter.
Jeg skjønner det. Det er vel...
Det er vel bare vanskelig å forstå visse ting.
Hva da?
Jeg vet ikke. Logikken i argumentet?
Forklar.
Om noen tar deg på kuken,
skjønner jeg at du slår til dem.
Men så han havner i koma i seks måneder? Det gir ikke mening.
Hvorfor det påvirket deg så fælt.
Tror du ikke det ville påvirket meg?
Nei.
I det minste ikke så mye at du nesten drepte ham
for å hindre en gjentagelse.
Kom igjen, Ruben.
Du ble knivstukket og spiste Cheerios etterpå
-som ingenting. -Og så da?
Du lukket såret med superlim og helte vodka på mens du så på TV.
Betyr ingenting.
Jo!
Om du ikke blir redd av å nesten bli drept,
skal jeg tro at du blir det av tafsing?
Det er annerledes, for faen!
Knivstikk er angrep på kroppen.
Tafser noen, angriper de...
Den...
Den jævla sjelen din!
Den du er som mann!
Derfor er det annerledes!
Få orden på det, Niall.
Hva enn du må gjøre for å være en annen enn deg selv, gjør det.
Om du er så usikker,
anklager jeg deg for å ta på testiklene mine.
-Skal jeg prøve igjen? -Nei.
Sett deg i bilen.
Jeg går og pisser.
Ruben.
Jeg tror vi har et problem.
Må vi bære alt dette?
Ja, din tosk!
Småjævlene kan ikke komme hit uten noe å gjøre.
Du er fortsatt irritert, ikke sant?
-Ja. Dette er din feil. -Hvordan?
Nøler som en pyse.
Tirret meg så jeg ikke konsentrerte meg om kjøringen.
Seriøst?
Er det min feil at du kjørte over plankene også?
Så klart.
Og det er din feil at jeg kan få ti år i fengsel.
Vi kan prøve igjen om du vil.
Jeg vil ikke at du skal prøve.
Skjønner du ikke?
Jeg vil du skal være klar til å kjempe for meg.
Kommer du til å gråte?
Drit i det. Har grått én gang før. Gjør det ikke igjen.
Hva skjedde?
Jeg var åtte. Pappa fikk hjerteinfarkt.
Herregud. Det er en god grunn.
Nei, det var ikke det. Det var da han kom hjem.
Så ham gå opp stien mot huset.
Faen ta alt dette!
Jeg er redd, Niall.
Skikkelig redd.
Ganske sikker på at Maura er syk.
Hvorfor tror du det?
Hun har vært veldig grei i det siste.
-Jeg tror ikke det betyr noe. -Nei.
Forleden dag ringte hun for å spørre hvordan det gikk.
Det var alt. Hele grunnen for telefonen.
Sikkert kreft.
Ikke bekymre deg.
Jeg gjør det.
Og uansett er ti år lenge.
Det siste minnet om meg kan ikke være gjennom skuddsikkert glass.
Og det er fengsel.
Når jeg havner der, kommer jeg ikke ut igjen.
Vi bør sikkert gå videre. Barna venter.
Ja.
Ja da, småmus!
Ruben, hvor var du?
Det går bra.
Jeg er her nå.
Ruben.
Hva er det?
Han tafset på deg.
Igjen.
Han tafset på deg.
Herregud, Joanna.
Trodde du dro til Glasgow.
Jeg gjorde det.
Jeg besøkte Alby.
Har ikke sett ham siden fadderuka. Han ser fæl ut.
Skikkelig fæl.
Hva sa han?
Han fortalte alt.
Jeg har alltid sett smerten din,
og jeg forsto ikke at en med dine gaver,
ditt utseende, din hjerne, kunne være så ulykkelig.
Og nå
vet jeg det.
Du sier det vel ikke?
Nei.
Men jeg tror det kan være bra for deg å gjøre det.
Det skjer ikke.
Sier han det i retten?
Nei.
Bare fordi det ikke gagner ham.
Noe med at juryer har større problemer med homofile enn forbrytere.
Ærlig talt blir jeg kvalm av det.
Du. Kom hit.
Det går bra.
-Nei. Det går ikke bra. -Jo.
Se på meg.
Det går bra.
Det du er, er greit.
Det du gjør mot Alby, er ikke det.
Hater du ikke deg selv nok alt
uten å spy ut hatsk dritt foran et rom fullt av mennesker?
Jeg vet det. Men Maura er syk, Joanna.
-Veldig syk. -Så fælt. Det er leit.
Men det er uansett ikke greit å lyve sånn.
Nei, men Ruben har fått orden på livet.
Tull.
Slanger kan bytte hud, Niall, men de kryper alltid på magen.
-Er vi... -Ferdige?
Ja.
Men det er ikke viktig.
Det viktige er det du sier der.
Tenk på det.
Du har en sjanse
til å sette en strek over alt dette og begynne på nytt på Oxford.
Hvorfor ikke med ren samvittighet?
Jeg vet ikke om jeg skal dit.
Jo, det vet du.
Moren din åpnet det.
Du har fått friheten din.
Nå ber jeg deg bare om å ikke ta fra Alby hans.
OXFORD INNTAKSKONTOR
DOMSTOL
Behold vekslepengene.
Si det.
Jeg må høre det.
Hvem er jeg?
Du er min bror fra en annen mor.
Kaller Niall Kennedy til vitneboksen.
Løft hånden og gjenta eden.
Jeg sverger ved allmektige Gud at vitnemålet mitt
er sannheten, hele sannheten og ingenting annet enn sannheten.
"Jeg sverger ved allmektige Gud at vitnemålet mitt
er sannheten, hele sannheten og ingenting annet enn sannheten."
Ja vel.
Aktoratet kan begynne.
Hva er ditt fulle navn?
Unnskyld?
Ditt fulle navn.
Niall Brandon Kennedy.
Du er innkalt som vitne
for å fortelle om hendelsene 10. september 1989,
da Albert Safadi ble påført alvorlige skader.
Var du til stede da det skjedde?
Ja, det var jeg.
Og du hevder også i din forrige uttalelse
at du så Albert Safadi forgripe seg på Mr. Pallister
før angrepet.
Stemmer det?
Ja, det stemmer.
Jeg kan ikke tro det.
Det er løgn!
-Det er blank løgn! -Det holder.
Dette er en rettssal!
Da du uttalte deg etter hendelsen,
fortalte du ikke politiet om det påståtte overgrepet.
Kan du forklare hvorfor?
Jeg var...
Jeg var bevisstløs
og klarte ikke å forstå det jeg hadde sett.
Men i denne uttalelsen fortalte du annen informasjon
som var relevant for angrepet.
Kan du se på bevisgjenstand B?
Kan du lese det merkede avsnittet?
"Jeg prøvde å dra ham vekk, men klarte det ikke.
Han var på det stedet nå, og ingenting kunne stoppe ham.
Jeg tror jeg prøvde tre-fire ganger før han dyttet meg vekk.
Det var da jeg falt bakover og slo hodet."
For å få dette på det rene:
Du husker at du dro ham unna tre-fire ganger,
men du husker ikke
noe så viktig som et seksuelt overgrep før dette?
Det ser sånn ut, ja.
Ingen flere spørsmål.
Forsvarsadvokat, du kan begynne.
Vi tar det fra begynnelsen.
Du møtte Albert Safadi den uken,
7. september 1989. Stemmer det?
Ja.
La du merke til noe uvanlig ved privatlivet hans?
Jeg...
Han var... Jeg antar at han var...
Han... Tja, han var
homofil.
Hvordan fant du det ut?
Han...
Han avslørte det for meg.
På hvilken måte avslørte han legningen sin for deg?
Han...
Han sa det.
Så han var åpen med denne informasjonen?
Du... Han...
Du... Du kan si det, ja.
Følte du deg noen gang truet
av hvor frempå Mr. Safadi lot til å være med legningen sin?
Jeg er usikker på hva du mener.
Mr. Safadi gikk tilsynelatende langt for å gjøre legningen kjent for deg.
Syntes du det var truende?
Nei. Ikke egentlig.
Ja, mener jeg. Kanskje. Jeg vet ikke.
Unnskyld... Kan du omformulere spørsmålet?
Var han en seksuell avviker, Mr. Kennedy?
Jeg kan ikke.
Jeg klarer ikke dette.
Jeg...
Jeg har gjort en feil.
Hvilken feil, Mr. Kennedy?
Mr. Kennedy.
Han tafset ikke på Ruben.
Han rørte ham ikke!
Din jævel!
Jeg skal faen meg drepe deg!
Nei, Ruben! Stopp!
Din jævla rotte! Nå har du gjort det!
Jeg skal ta deg! Hører du meg?
Dette kan du ikke fikse!
Jeg skal faen meg gjøre deg stygg!
Jeg skal gjøre deg stygg!
Alt i orden, Maura.
Bønn redder deg ikke nå.
Djevelen har kommet alt.
Vi bør vel begynne å drikke.
Om det er noe igjen til oss andre.
Hva gjør Ruben her?
Jeg vet ikke, men...
Jeg er livredd.
Slapp av. Det er din store dag.
Jeg lar ham ikke stå i veien.
Det kan jeg love deg.
-Flytt deg. -Jepp.
Faen, da.
Greit.
Skal vi begynne?
Hallo.
For de som ikke kjenner meg,
er jeg Ruben Pallister...
...og jeg skal si dere noe om Niall Kennedy.
Tekst: Heidi Rabbevåg