POLOVIČNÍ CHLAP 2. díl
Vypadáš nervózně.
Ne, nejsem. Já jen...
Nevím.
Je to velká věc.
Dobře to dopadne.
Jako vždycky.
Jediná výhoda hyperaktivního mozku je,
že to nikdy není tak hrozný, jak se zdá.
Jasně.
Hezká řeč, mami.
Tady.
Něco ti dám.
Konečně.
Řešení.
Kušuj!
To je sgian dubh tvého otce. Nosí se v ponožce.
Já vím.
Můžu se bodnout do srdce?
Na člověka u oltáře hodně žertuješ o smrti.
Jsem v pohodě.
Chci to udělat, ale...
Já nevím.
Chci, aby to vyšlo.
Teda...
Tvoje manželství fungovalo.
Tak rychle onemocněl, že ani nevím.
A rozčilovalo mě, jak se pořád snažil.
Měla jsem ho radši, když rušil schůzky
a nevolal mi zpátky.
Proto jsem si rozuměla s Maurou.
Nepodepsaly jsme smlouvu, že od sebe něco čekáme.
Chybí ti?
Chybí mi oba.
Jo.
A co Ruben?
Nejsou tam city?
Nejspíš jo. Možná...
jedný mojí části...
trochu chybí.
Aspoň něco.
-Jak "aspoň něco"? -Nic, jenom...
Poslouchej.
Nevím, jak ti to říct,
ale jede sem.
Žertuješ?
Ne. Dozvěděl se to ráno. Nevím odkud.
Brzy tu ale bude.
Nialle. Pojď pozdravit.
VÍTEJTE, PRVÁCI UNIVERZITA GLASGOW WEST, '89
18 let.
Vím, že je to domů jen 20 minut, ale stejně.
Co budu s tím kortizolem navíc dělat?
Tady. Něco pro tebe mám. Dárek na kolej.
Chtěla jsem "nejlepší student",
ale účtují 20 pencí za písmeno a ty ses zatím nepředvedl.
Tyjo. Kapitálky.
Zní to skoro jak urážka.
Je super. Díky.
-Jak se cítíš? -Jo.
Zpracovávám to.
Snad tu najdu svoje lidi.
Najdeš. Tady to bude samej šprt a panic.
Buď rád, Nialle. Novej začátek.
Šance trochu poznat sám sebe.
Daleko od Rubena.
Mami, nevím, proč to pořád vytahuješ.
-Jen jsme si blízký. -Až příliš. Opravdu.
Měl by ses vidět, když jsi s ním.
Kráčíte městem, jako by vám patřilo.
-A to je špatně? -Nesluší ti to, Nialle.
Nemáš na takovou chůzi nohy.
-Přijede sem za mnou, mami. -Já vím, ale...
trochu se zabydli, než ho sem pozveš.
Prospěje ti vidět, co život nabízí,
když nemáš na očích jeho klapky.
Můžeme?
Běž si najít přátele.
Nechci sem za čtyři roky přijít a zjistit, že si povídáš s kytkou.
Půjdu.
A nevolej Rubenovi!
Kriste, mami, nebudu. Zvládnu to bez něj.
Slibuju.
Vteřinku.
Ahoj. Jak se jmenuješ?
-Niall. -Já jsem Joanna.
Proč tu sedíš po tmě?
Ne, nesedím.
Jo, sedím, protože jsem si zdřímnul, víš?
Abych nabral sílu.
Ty spíš v botách?
Jo.
Šetří to čas.
Když se probudím, můžu jít rovnou do baru.
Jasně.
Přidáš se?
Napijeme se a půjdeme do klubu.
Nonstop new wave až do rána.
Jo. Já miluju new wave.
Výborně. Koho máš nejradši?
Jonnyho a... nový vlny?
Jasně.
Tak teda zatím.
Tady je! To je Neil. Poslední spolubydla.
-Já se jmenuju... -Celeste. Výměnná studentka.
Vločkáři! Zachraň mě!
Dáš si něco? Na výběr je jenom vodka.
Tak teda vodku s kapičkou vodky.
Jen vodku, prosím.
Vodka s vločkama. To je kombinace.
Co máte s vločkama?
-Celeste touží po Skotovi. -Jak z krabice vloček.
Víš, ne? Chlapák s kiltem.
-Jak hází balvan. -Říkám, že ty nemáme.
Leda tlusťochy s cukrovkou, co hází klobásou.
Tak jo. Konec věčnýho tlachání.
Pryč z týhle díry a jdeme pařit.
Ahoj.
-Jsem Alby. Ty budeš Neil. -Já...
-Těší mě. -Ne, já si rukou netřesu.
Je to sociální konstrukt, který má lidi rozdělovat.
Ale moc rád tě poznávám.
Už jsi poznal ostatní?
Spíš jsem je zažil.
Jo. Nalejvaly tě levnou vodkou?
Rozhodně. Pomůžeš mi?
Ne, já nepiju. Nechutná mi to.
Páni, to je šílený.
Jo. Potrpím si na starý dobrý heroin.
Můžeme jít? Chci svýho vločkáře do půlnoci.
Myslí tebe. Buď její vločkář.
Ignoruj ji. Je proletariát.
-Tak zatím ahoj. -Bavte se.
Celeste se líbíš. Chce zasít tvůj oves, vločkáři.
Snad mi ten vločkář nezůstane.
Budete prcat? Je to kus. Vážně kus.
-Nejdřív se jí představím. -Nejsi Neil?
-Ne, vlastně... -Myslíš, že je Alby gay?
-Jak tě to napadlo? -Nevím, mám podezření.
Ve škole jsme měli taky gaye a neuměl se zapojit.
Je to takový znamení, víš?
-No tak. Dáme panáka. -Probudily jsme zvíře.
Víte, že boxuju? A kouřím hašiš. Mám ho s sebou.
Kam se poděl ten kluk z bytu? Co jsi mu provedl?
Na zdraví.
Fajn. Jdeme.
Hezky ubalenej.
Jsi černej kůň, co?
Vy dva na to vlítnete.
To je jak mít vypravěče.
Fajn. Odejdu.
Ne, nechoď!
Radši půjdu za ní.
Práska?
Tak zatím, vločkáři.
-Nečekal jsem, že přijdeš. -Co ti mám říkat?
Slyšel jsem město volat mé jméno.
To bude ten heroin.
Můžu?
Co tě přivádí do Glasgow?
Spousta věcí.
Škola. Muzika. Noční život. Ženský.
Co že to studuješ?
-Anglickou literaturu. -Super.
Tipoval jsem divadlo, takže nejsem moc daleko.
Divadlo? Vůbec.
To je mimo. Jak tě to napadlo?
Já nevím.
Připadáš mi trochu jako performer.
-Myslíš herec? -Ne, performer.
Jako...
kdybys s něčím vystupoval.
Nedělej si z toho hlavu.
Koneckonců...
taky jsem performer.
Řekl jsem něco?
Ne, já jen...
nechápu...
Dobře, tak pojď, kámo.
Jo?
-Nedávám to. -Co?
Čtyři roky dělat píču a nechat si platit?
No tak. Nebuď posera.
Tak co buchty? Jde po tobě nějaká?
Vlastně jo. Myslím.
Buď mě balí, nebo je jen Francouzka.
Francouzka? Ó-la-lá. Dva dny, a kluk už skóruje.
No tak, co tě trápí, kanče?
Já jen...
Necítím se tu sám sebou.
Všichni mi říkají Neil a pak...
tenhle kluk Alby mě rozhodil.
Stačí jen říct.
Ne, to ne... To nejde.
Jen to vyslov.
Potřebuju tě.
Hoď mi klíče, kanče. Hned jsem tam.
Dám cígo a očíhnu prvačky.
Musel jsem je prát dvakrát.
Pěkně jsi mě vyděsil.
To už ale neuklízím.
Hele, ocenil bych, kdybys...
Včera jsi byl ostuda.
Jak to myslíš?
Bez rozloučení jsi zmizel.
Jasně.
Proč máš trenky?
Jenom tak.
Větrám si stehna a tak.
Oblíknu se.
Ač to byl fascinující vhled do lidského chování,
musím dohnat četbu.
Díky.
Tady je! Houdini.
-Prosím? -Ty včera. Vypařil ses.
Zklamal jsi mě.
Panebože,
dívej na toho vazouna venku.
S ním budou potíže.
Panebože, vešel do budovy.
Třeba se nastěhuje a budete mít disfunkční románek.
To bych brala.
Ale ne.
Tady je! Pojď na mou hruď!
-Pusť, Rubene! -Ty šprťáckej parchante!
Co? Co? Ty daňovej podvodníku!
Přestaň!
Tohle je Ruben, můj brácha.
Jste spolubydlící?
Ty budeš ta krásná Francouzka.
Ne, to je Celeste. Já jsem Joanna.
Pardon, hned jsi mi padla do oka.
Tumáš.
Sejdeme se venku.
Joanno.
Jmenuje se kdyžtak Niall.
To bylo hustý.
Jsi pěknej klikař, jestli bydlíš s nima.
Klidně tě tý ošklivky zbavím.
Není ošklivá, ne?
Já si nestěžuju. Ošklivky stejně líp píchají.
-Jsi úchyl, Rubene. -To máš rád.
Co děláš?
Vrať mi to. Věř mi. Mám plán.
Cože? Ne! To kurva bolelo!
Malej hulibrk Niall nedovede praštit chlapa?
Nepůjde si hulibrk Niall radši číst nějaký přihřátý knížky?
Promiň, já...
To je můj brácha.
Přestaň. Přestaň.
Nevrť se.
Jistý části svýho těla neovládám, Joanno.
-Dost se lišíte. Vy dva. -Přestaň.
Jeden potřebuje hlavu a druhý zase tělo.
Ty pochybuješ, Nialle.
O tobě? Kdepak.
Mluvila jsem o tom s Albym a máme teorie.
Jsi panic, že jo?
Proto ten odstup.
Nezahrajeme si flašku?
Na kom se flaška zastaví, toho musíš políbit.
Co když to bude člen rodiny?
-Rodina má veto. -Příhodný.
Já jdu první.
Můžeme?
Tak pojď, žábo. Chci francouzáka.
Nebojím se tě.
Dokaž to.
Dobře, lidi. To stačí.
Ostatní taky chtějí...
Díky, lidi.
No tak, nemá to být transplantace jazyka.
Nialle, točíš ty.
Pardon.
Jako bych tu nebyl.
Kdo je na řadě?
Nasrat. Tak já.
Hraješ.
Pardon, myslím, že se neznáme. Jsem Alby.
Vím přesně, kdo jsi.
Ruben. Niallův brácha.
Já si rukou netřesu.
A já nejsem zvyklej na odmítnutí.
Na co čekáš?
Já jsem nehrál.
Toč flaškou. Pradávnej zákon.
Vešel jsi dovnitř, tak hraješ.
Dobře, pradávné zákony se musí ctít.
-Ano, Alby! -To je ale vzrůšo.
Jo!
Paráda.
Na co čekáš?
Nemáš odvahu políbit chlapa?
Jo, polib ho.
Připravte si průkazy.
-Co je to? -Elektřina, kámo. Šňupneš si?
-Ne, to je dobrý. -Aspoň zbyde víc pro mě.
Hoši.
Celeste.
-Energii do žil? -Jasně. Proč ne?
-Víš vůbec, co to je? -Nevím.
Třeba pak tvýho bráchu líp snesu.
-Kde je Joanna? -Čůrá v křoví.
Omlouvám se. Asi vám přijdu nechutná.
Dobře. Jakej je plán? Kontroluje ten sráč průkazy?
Vypadá to tak. Jistě ho ukecáš.
Ne, jediní vyhazovači moje kecy prokouknou.
-Jaký kecy? -Přesně. Najdu si jinou cestu.
-Počkej. Co když ne? -Neboj se.
Protáhnu se každou úzkou dírou.
Čau.
Nemůžeš se nabažit Irn-Bru?
Ne, lovím tu kočky.
Promiň za mýho bráchu. Ale srdce má na pravým místě.
Tuhle frázi nesnáším.
Jen omlouvá hnusný chování.
Proč jsi ho přivedl?
Chtěl jsem ho vidět. Jsme jako jeden muž.
To nejste ani trochu.
Vy dva jste stejní asi tak jako Jekyll a Hyde.
Jo. Tenhle song miluju.
Já ne. Geldof je kretén.
Má srdce na pravým místě.
-Viděl jsi Live Aid? -Ty vole. Freddie Mercury?
-Jo. Byl úžasný, co? -Jo.
Bylo by to fajn, co? Umět tak tancovat.
Říkáš mi, že to Niall Kennedy neumí rozbalit?
Hele, sleduj.
-Promiň, promiň. -Ne, ne. Líbí se mi to!
Jako by Freddie umřel a vrátil se s delšími pažemi.
Co to sakra dělá?
-Jsi v pohodě? -Koukni se na to!
Jak jsme se dostali od lovců a sběračů sem?
To je evoluční omyl.
Hele. Vrazils do mě.
Myslím, že bys měl zpomalit.
-Slib mi, že se tu neporveš. -Ne. To bylo jen klopýtnutí.
Za chvilku budu plnej lásky.
Tady jsou! Prdelky.
-Pojď ke mně. -Ne!
Polož mě!
-To skončí příšerně. -Jo. Nemáš ani tušení.
Pojď.
Naučím tě to.
Půjdeme pomalu.
Míň jazyka.
-Co? -Příště míň jazyka.
Jasně.
Neměli jsme jít pomalu?
Dostáváš se do toho.
Tak?
-Pořád jsi zvadlej. -Tady se mi nepostaví.
To nevadí.
Odcházíme.
-Hej! Odcházíme. -To si piš, že jo!
-Nedělej pozdvižení. -Zdviženo už mám.
Ruben má v sobě temnotu.
Měla by ses napít vody.
Moje bunda. Počkej tu.
Alby. Alby, počkej.
Kde máš Celeste?
Asi už v Narnii.
Užil sis večer?
Začalo to dobře.
A nejspíš to i dobře končí.
Kdo by si pamatoval prostředek?
Přesně. Tolik filmů vzali na milost kvůli začátku a konci.
-"Velký útěk"? -Neznabohu!
-"E.T.". -Blbost.
Je dokonalej.
Děsnej začátek univerzity.
Jedna kámoška mě má za panice a druhá za asociála.
-Takže nejsi panic? -Ne, ne.
Jednou jsem měl sex s bráchovou holkou.
Měli jsme s ní sex spolu.
Páni. To je síla.
Promiň, hlava mi nebere, jak k tomu dojde.
No, jednou ji přivedl domů a posadil ji na mě.
-Kolik vám bylo let? -Mně bylo 15. Jemu 17.
-Co? -Ne...
Jen už to celé dává smysl.
Proč je tvou součástí.
Nezašel bys třeba na film?
Můžeme si pustit začátek "Velkého útěku" a konec "E.T.".
Třeba nám to bude dávat smysl.
Váleční zajatci, kteří uletí na měsíc na kole?
Jo, to zní dokonale.
-Tak poběž. Je mi zima. -Dobře.
Víš...
Na to ještě nejsem připravenej.
To nevadí. Netlačím na tebe.
Já vím. Já chci.
Akorát...
-Já jen... -No tak.
-Copak? Co se děje? -Já...
Jenom nevím, odkud se ty pocity berou.
Máma je lesba, prokristapána.
Tvoje máma je lesba?
-Jo. -Jsem vážně ohromenej.
Mít mámy lesby je pokrokový.
Prosím tě. Sledujou "Tak jde čas".
-Řekls jim to? -Kdepak.
Město by mě sežralo.
Mysleli by si, že je nakažená voda.
Můžeme jít tvým tempem.
I kdyby to znamenalo zpátečku.
Jak by to fungovalo?
Máš se hodně co učit.
Můžeme dělat cokoli.
Můžeme si povídat.
Koukat na filmy.
-Nebo... -Obejmout se.
Třeba?
To je snadné.
Objímáš hrozně.
To nic. Má zábavu.
Promiň.
Líbí se ti to.
-Smrdíš! Ne. Nech toho! -Líbí se ti to.
To je ono!
Ne! Vypadni! Smrdíš, vločkáři!
Přijdu si pro nášup, žabičko. Jen počkej.
Co se stalo?
Začali se přede mnou líbat, tak jsem dala Rubenovi ultimátum.
Jestli jí bude dál líbat, jdu domů.
A co ti na to řekl?
"Výhra pro všechny."
-A plivl mi do obličeje. -Kriste!
To mě mrzí.
Zvládneš ten dnešní seminář?
V pohodě.
Zažila jsem už horší, tomu věř.
Letos je seznam literatury rozsáhlý,
ale věnujete textům pozornost.
Vím, že pro některé není angličtina hlavní předmět,
ale měli byste se seznámit s širšími...
S širšími osnovami.
Jste Joanna, že?
Nepotřebujete pauzu?
Vy ostatní se prosím podívejte na papír před sebou.
Zkurvenej pórek!
Sakra!
Zkurvenej pórek!
Kámo.
Co se tu děje?
LSD.
Nejsilnější, co jsem měl.
Místo očí máš teď díry.
Velký,
černý, hnusný díry.
Není Celeste nic?
Musí se s tím vypořádat. V tom je krása tý drogy.
Ještě nikdy v životě nebyla víc vzhůru.
Pojď si zatancovat.
Honem.
Stoupni mi na nohy.
Tohle musíš slyšet z mojí výšky.
Co to děláme?
Můj táta.
Víš, co provedl?
Má další dítě s nějakou ženskou.
Soudí se s ním o péči.
Aha. Dobře.
Nesmíme ho nechat vyhrát, kanče.
Nesmíme ho nechat vyhrát.
Jestli hned nevypadne, volám policajty!
Jak ses ho zbavil?
To nebylo těžký.
Když slyší "policie", má silnou alergickou reakci.
Hej, hej, hej. Co se děje?
No...
Vysoká měla být novej začátek. Příležitost něco...
A já zase udělal ty stejný chyby.
To nic. On tady nebude věčně.
-Promiň. Neměl bych brečet. -To nic. Neměj strach.
To jsem myslel s tím vystupováním.
Viděl jsem ti to v očích.
Tvoje skutečné já...
se snažilo dostat ven.
To je na očích nejlepší. Vždycky řeknou pravdu.
A co říkají teď?
Že jsi vyčerpaný.
Už nechceš bojovat.
Jo.
To máš teda pravdu.
Tak přestaň bojovat.
Vím, že to není moc sexy,
ale jsem poprvý s mužem, takže na to kašlu.
Za mě dobrý.
Počkej.
Kde jste, kurva?
-Zkus to ignorovat. -Musím tam jít.
Počkej. Co to děláš?
Nic, já jen...
Tak mi došlo, že už to dělám zase.
Co děláš zase?
Posledně s heterákem jsem se zařekl, že už to neudělám.
Ne, ne, promiň.
Jde o Rubena. Zabil by mě, kdyby to zjistil.
Vaše matky jsou přece spolu.
U chlapů je to jiný, víš? Je to větší...
ostuda.
Páni. Dobře.
Podle norem společnosti.
Počkej. Alby, prosím. Začneme znova.
Hele, Nialle, první kluk, se kterým jsem něco měl,
se tak bál odhalení,
že se mi udělal do ruky a pak utekl z pokoje
říct všem, že ho balím.
Byl jsem na koleji s osmi dalšími kluky. Bili mě každý den.
Tak jsem se jim jednou postavil a řekl: "A co? Jsem gay."
"Kdo se mě příště dotkne, chce to."
Stál jsem tam se založenýma rukama a čekal.
Nic se nestalo.
Víš proč?
Protože moje síla byla mnohem větší než jejich strach.
Pár týdnů na to jsem šel za tím klukem a poděkoval jsem mu.
Řekl jsem,
že kdyby to nikomu neřekl, sám bych se neodhodlal.
Proč mi to říkáš?
Kdyby to nikomu neřekl...
sám bych se neodhodlal.
Tvůj táta má další dítě?
Kdo ti to řekl?
-Ty. Včera. -Ne, neřekl.
-Já si to pamatuju, Rubene. -Nic jsem neřekl.
Joanna je fakt naštvaná.
Proč?
Že jsem vojel hezčí buchtu?
-Plivnuls jí do obličeje. -No a?
Nebudu se ti ospravedlňovat.
Viděl jsi, jak se mi nabízela.
Bylo to trapný.
Když tak snadno dáváš svý tělo,
nesmí tě trápit, že skončí poplivaný.
Co to má bejt?
Promluva do duše?
Niall Kennedy si chce promluvit?
-Překročil jsem čáru? -Ne.
Ne, já...
Jen si myslím,
že je čas, abys... víš...
Maura tě může potřebovat doma.
Maura?
Co do toho kurva taháš Mauru?
Vždycky ti byla u prdele.
A co práce?
Seru na práci.
Zůstanu tady.
Máš mít všechno zadarmo a já nic?
O vše se dělíme. Máš moji mikinu.
To je jiný.
Chceš vypadnout a nechat mě hnít v díře? Nasrat!
Měl jsi mě vzít s sebou.
-Nemůžeme spolu bydlet pořád. -O to nejde. Jde o princip!
Opovaž se ještě zmínit mýho fotra.
Jinak z tebe na místě tu mikinu servu. Rozumíš?
Chceš ještě něco říct?
Zůstaň, jak dlouho chceš.
Nialle?
Jak to šlo?
Udělal jsi to?
Jo.
Panebože.
Nialle.
Jaké to bylo?
Bylo to...
Jo, skvělý.
Nepůjdeme k tobě?
Nechci, aby Ruben věděl, že se bavíme.
Nevzal to dobře?
Potřebuje čas.
Spíš než to odhalení nezpracoval,
že jsem to tak dlouho tajil.
To víš, bráchové.
Rubene?
Ne. Ne. Ne. Prosím.
Můžeš na slovíčko?
Vím, co chceš říct. Je to probraný.
Pokud jde o mě, co jsem si, to jsme si.
Páni.
To je chvályhodné.
Myslíš to ironicky?
Ne, to jen Niall se bál, jak budeš reagovat.
Nejdřív jsem byl nasranej,
ale dokud tady budu,
nebudu se vám montovat do toho, jak žijete.
No ne. Klobouk dolů.
Opravdu.
Běž se klidně natáhnout.
Počkej, mýlil jsem se v tobě.
To, jak se chráníte.
Už to chápu. Skutečně.
-Super. -Počkej, Rubene, já...
Asi si neuvědomuješ, co jsi udělal.
Jak důležité to je.
Uklidni se. Je to jen rozbitý nádobí. Už to neudělám.
Aha, chápu.
Oč ti kurva jde, vole?
-Nechápu. -Děláš na mě ty pohrdavý ksichty.
Nebyly na tebe, ale na Nialla.
-To má bejt lepší? -Dost, Rubene, pojď.
Ne, ne, ne. Začínáš mě dost srát.
-Hele, nech to být. -Ne, dokud to ten zmrd nevysvětlí.
Řekneš mu to ty, nebo já?
-Co to má kurva bejt? -Fajn, tak já.
-Ne, Alby, Alby, prosím... -Tvůj bratr...
Koukej mě sakra pustit!
Rubene. Rubene. Dost, dost.
Nech ho!
Rubene, prosím! Přestaň!
Sešli jsme se zde,
abychom byli svědky svazku Nialla Brandona Kennedyho
a Alberta Franklina Safadiho.
-Co tu dělá Ruben? -Nevím. Promiň.
Kristepane. To je v prdeli.
-Co budeme dělat? -Netuším.
Třeba bych ho mohl poprosit, aby odešel.
To ne. Jen to zhoršíš.
Nějak to zvládneme.
-Bude to dobrý. -Dobře.
Berete si, Alberte Frankline Safadi, Nialla Brandona Kennedyho
za svého právoplatného partnera?
Ano.
Berete si, Nialle Brandone Kennedy,
Alberta Franklina Safadiho za svého právoplatného partnera?
Ano.
České titulky Jan Váňa Iyuno 2026