Мати 8-9 у 2023…
Так, не найкраще становище у «Рейдерс».
Я хотів, щоб «Рейдерс» хоча б наблизилися до змагання, а тепер що?
А тепер…
Думаю, Даванте залишиться з нами надовго.
Гей, відпадна зачіска.
Здається, ніби вайд-ресивер «Рейдерс» все ще продовжує
бути фундаментом, на якому ґрунтується сила цієї команди.
Готові снідати?
ДЕВАНН АДАМС ДРУЖИНА ДАВАНТЕ
Діти точно більше люблять Даванте поза сезоном.
Вони частіше бачать батька, а я можу відвозити Дейжу до школи
і робити різні речі.
Готова до школи?
Повертаюся до батьківських обов'язків і часу з сім'єю.
Намагаєшся розчесати?
Я просто хотіла розпустити волосся.
Хочеш розчесати волосся?
З'їж ковбаски.
Він обожнює бути батьком. І він справді чудовий.
Він повністю перемкнувся на це, проводить час зі мною і дівчатами.
-Банан. -Хочеш, тато її поріже?
Під час міжсезоння він стає максимально сімейною людиною.
Тримай, люба.
Усе божевілля, пов'язане з роботою,
дітям воно до лампочки.
Вони просто хочуть побути з татом.
Татусю!
Поцілуй татка.
Повірити не можу, що ми закінчили.
Це точно, здуріти можна.
Це був довгий сезон, але в той самий час і короткий.
Але так завжди, мені здається.
Він ніби щойно почався.
Так.
Ось.
Сподіваюсь, що в цьому сезоні
ми зможемо якось перемогти у Вегасі.
Щоб наша команда виграла чемпіонат.
І поки я тут, я робитиму для цього все можливе.
СІЧЕНЬ, 2024 ШТАБ «ВАЙКІНГС»
Це остання нарада
з цією командою.
Після цього вона зміниться.
Гравців обмінюватимуть, когось звільнять,
склад зміниться.
Ось у чому фігня.
Коли не досягаєш того, чого хочеш, але мусиш піти.
Привіт.
Моя робота — вижати максимум з гравців, наприклад, як Джастін.
Я вважаю, що мушу працювати з кожним гравцем,
щоб у них була змога поговорити зі мною.
Що вони мають винести з цього, так це завершення та прояснення:
завершення того, що сталося, і прояснення майбутнього.
Сподіваюся, ситуація цього року була нетиповою і незвичайною.
Знаю, ну, я намагався згадати,
коли ти востаннє пропускав матч.
У старшій школі?
Так, тож я знаю, як тобі важко.
Так, тож ти мав пережити… ти повернувся,
зіграв 12 матчів і потрапив у лікарню.
-Так. -Робив усілякі діагностики.
Точно.
А зараз ми маємо дійти до того,
до того,
так би мовити, стану, коли щонеділі
-наша команда одна й та сама. -Так.
Знаю, ти один і той самий щонеділі, але ти мені дуже допоможеш,
якщо зможеш допомогти команді теж бути такою.
Поки я тут, звісно, брате.
-Так, ти… -Що завгодно, брате.
Сподіваюся, контракт буде.
Я граю у футбол не для того,
щоб стати неймовірно багатим, щоб мати більше всіх грошей.
Я граю, бо люблю цей спорт.
-Люблю тебе, брате. -І я тебе теж, друже.
І я люблю, коли ти приходиш побалакати. Це весело.
-Справді? -Так.
Тоді варто почати брати твої цукерки.
Це точно.
Безсумнівно, Джастін Джефферсон
стане найвисокооплачуванішим ресивером з новим контрактом.
Вони знову спробують після сезону
продовжити робити те, що робили з Міннесотою.
Маємо йти, Дейжа.
Дещо схожа ситуація у Даванте Адамса.
Він вже багатий. Він вже підписав контракт.
«Він в "Рейдерс"», — сказав Том Телеско,
новий генеральний менеджер «Рейдерс».
ЗАХИСТИ ПІВНІЧ
РЕСИВЕР
У МЕНЕ НЕМАЄ ВИБОРУ
Регулярний сезон 2023 року добіг свого кінця,
а значить, з'явився розклад
Super Wild Card Weekend.
Це плей-оф.
Виграєш чи йдеш ні з чим.
Матч, який привертає увагу одразу, —
-це «Лайонс» проти «Ремз»… -Так.
…бо ця історія має особисте значення.
Вона про квотербеків.
Ми пам'ятаємо обмін, який змусив
цих двох опинитися в цій ситуації.
Меттью Стаффорд з Детройту в Лос-Анджелес
в обмін на декілька драфтовиків,
включно з двома гравцями першого вибору і Джаредом Гоффом.
Якщо ви не вболіваєте за одну з команд,
чому б не вболівати щосили за Джареда Гоффа?
Джаред Гофф, який провів свою команду на Супербоул,
якому сказали: «Ти недостатньо хороший гравець»,
і позбулися з купкою новобранців.
Минуло 30 років, як у них був домашній матч в плей-оф.
Чи не хочеться побачити, як він
втре носа «Ремз»?
ШТАБ «ДЕТРОЙТ ЛАЙОНС»
Вийдеш поза цифри, на червону лінію.
Ні, я буду між ними, десь два ярди позаду цифр.
Чудово. Ти розігруватимеш слент?
Так, все ще слент.
Як справи? Йоу.
Що ти там казав про мою гру?
Що ти казав про мою гру?
Мені подобається, ось що.
Тобі тільки це сподобалося за кілька тижнів?
Ти ж підійшов до мене і сказав, що це вже круто.
Кілька разів зробив свайп, і я такий: «Так.
Він хоче заробити цього тижня очок,
він не жартує».
Думаю, Джаред насправді по життю роздратований,
але більшість цього не бачить,
бо він не з тих, хто показуватиме це в інтерв'ю
і казатиме, ну там, всяке, що, може,
відчуває насправді.
Якщо мене обміняють і я гратиму проти колишньої команди в плей-оф,
це буде надважлива гра. Впевнений, він на неї чекає.
-У нас маршрути після? -Так. Мені треба два.
Перехідний маневр Карні і ще один.
Від таких хлопців, як він, та інших,
що хочуть виграти цей матч у плей-оф,
звісно, що ми самі хочемо виграти, чути це
доволі круто.
Якщо зможемо перемогти — пройдемо далі,
і це багато значитиме для Джареда.
СІЧЕНЬ, 2024 ДІМ СЕНТ-БРАУНА
Так, у мене є питання.
-Ага. -Фарбуємо синім усе
чи тільки зверху?
Фарбуємо синім усе.
Все? Гаразд. Тоді вперед.
Так.
САРА КОЛОРІТО СТИЛІСТ-ПЕРУКАР
Під час тренувань час іде повільно,
тож в роздягальні ти часто спілкуєшся з товаришами,
балакаєш про що завгодно.
Я сказав, що якщо пройдемо в плей-оф, я пофарбуюсь в синій.
Сезон почався, тренування закінчилися,
і про це знову згадали.
І я підтвердив, що зроблю це.
Ми пройдемо в плей-оф, то в який колір ти пофарбуєшся?
-Синій. Відтінку Гонолулу. -Відтінку Гонолулу.
Я людина слова. Якщо сказав — то зроблю.
Зараз я його знебарвлюю.
Доведеться почекати, поки волосся стане майже блонд.
Потім змиємо і нанесемо синю фарбу.
Я вдягну на нього шапочку для душу.
Тобі точно пасуватиме.
-Що ти не можеш? -Все добре.
БРУКЛІН АДАМС ДІВЧИНА АМОНА-РА
Постарайся нахилити голову настільки глибоко, наскільки зможеш.
Добре. Так, чудово.
Воно біле.
Справді?
Яким відтінком синього мене фарбують?
-Дійсно називається «Гонолулу»? -Я ще маю його змішати.
-Справді? -Я принесла кілька відтінків,
і ми трохи поекспериментуємо.
Синій Гонолулу — колір «Детройт Лайонс».
Це не королівський синій, а трохи світліший.
Не блакитний, а трохи темніший. Щось між ними.
Хочу, щоб колір мого волосся збігався з джерсі.
-Думаю, так нормально, так? -Так, я теж.
Шляху назад немає.
Який має вигляд?
Гарний.
Має гарний вигляд.
Ось так.
Синій Гонолулу, це точно.
Класно.
Момент істини.
Він синій.
О так.
Виглядає добре.
Нова стрижка, все підрихтовано.
Я готовий.
Амон-Ра Сент-Браун гратиме в плей-оф
з волоссям кольору синій Гонолулу.
СІЧЕНЬ, 2024 ШТАБ «ЛАЙОНС»
Навіть просто грати на домашньому полі
вперше за 30 років — уже неймовірно,
але якщо додати
всю цю історію з Стаффордом, Джаредом, «Ремз» та іншим,
стає ще неймовірніше.
У четвер — зустріч зі ЗМІ.
…підготували кращий план.
Я мав поговорити з репортерами про матч.
«Тебе не включили до Пробоулу», всяке таке.
Я сказав, мене про це питали разів десять, але я все одно відповім.
Так, мене це 100% бісить. Я злий.
З цим закінчили, тож я готовий.
А Еллі, яка допомагає мені з піаром для «Лайонс» каже:
-«Зажди, ще одне інтерв'ю». -Гей, Робе, Сент тут.
Амоне-Ра, тебе не включили до Пробоулу.
Ще більша честь — бути в першій команді All-Pro, назначеній пресою,
і ти є в цій команді, тож вітаю з цим.
Дякую.
Команда All-Pro, так, це доволі круто.
Місця в All-Pro обмежені. Всього три вайд-ресивери з усієї ліги
у першій команді, і ти один з них.
Бути частиною All-Pro — найвища позиція,
тож це честь, але я маю продовжувати працювати.
Чудовий підхід. Дякую.
-Дякую вам. -Звісно, друже.
Так.
-До біса Пробоул. -Орландо — фігня.
Так.
Амон-Ра Сент-Браун, я дуже радий, що він цього досяг.
Велика неповага від Пробоулу.
І що ви думаєте? Тримайте свій Пробоул.
Дайте першу команду All-Pro.
СІЧЕНЬ, 2024 - ДІМ СЕНТ-БРАУНА РАНОК МАТЧУ WILD CARD
Ти знаєш, я не можу зробити позаду.
-Як це зробити? -Проводь рівно вниз.
Щоб зверху було рівно і прямо, а не криво.
Все, ідеально.
-Але воно рівно? Типу… -Рівно.
Але ось тут виглядає криво.
Ось тут. Чи нормально? Думаю, нормально.
-Ідеально. -Гаразд.
-Дякую. -Немає за що.
-Ну гаразд. -То що вдягнеш?
Толстовку? Чи… не знаю, чи буде там холодно.
Або вдягни сьогодні джерсі, як завжди. Так.
Куртка дуже гарна. Просто неймовірна.
Точно. Не пам'ятаю, де саме…
Нагадує мені старшу школу.
-Навіть не починай. -Справді.
«Не знав, що ти зустрічалася з моїм сином, а ти була в його куртці».
І коли я побачив тебе в ній, я спитав: «Що це за дівчина?
Вона не з нашої сім'ї».
Мені було 16 років, мене знайомлять з Джоном Брауном,
і він каже мені прямо в обличчя:
«У мого сина немає дівчини, всі дівчата вбивають мрії».
Якщо ти дівчина і хочеш стати спортсменкою,
хочеш досягти вершини, то вбивають мрії хлопці.
Якби у мене була донька, я б сказав їй: «Що я тобі казав про хлопців?»
-«Вони вбивають мрії, татко». -«Не забувай».
Я сказав синам: «Що я вам казав про дівчат?
Вони вбивають мрії. Не забувайте».
Це працює в обидва боки.
Тож коли я її побачив, звісно,
у неї таке волосся, як у справжньої вбивці мрій,
але згодом я зрозумів, що вона дуже особлива дівчина.
-У мене через вас травма. -Ти моя донька.
Ти тепер моя донька.
Ми з Джоном пройшли довгий шлях. Він каже те, що думає,
і часто його можна неправильно зрозуміти,
тож я вчу його бути більш ласкавим
в плані спілкування з людьми.
-Але куртка справді класна. -Дякую.
Коли побачив, подумав: «Де вона її взяла?
Така гарна куртка». Молодець, Бруклін.
-Дякую. -Гаразд.
Усім привіт. Вітаємо в Детройті.
НФК WILD CARD - СІЧЕНЬ, 2024 «РЕМЗ» - «ЛАЙОНС»
Як чемпіони північного дивізіону
«Лайонс» приймають «Ремз» у себе.
Найбільш очікуваний матч цього тижня плей-оф.
Переродження нових «Лайонс».
Змусьте місто стояти на вухах. Хай у фанатів летить дах.
-Вони божеволітимуть. -Втрачатимуть глузд.
Їм цього бракувало.
«Лайонс» в плей-оф, перша перемога за 65 років.
І дев'ять поразок в плей-оф поспіль, найбільше в історії НФЛ.
Ось чому вони хочуть покласти кінець.
Колишнє обличчя команди,
Меттью Стаффорд, вийде на поле вперше
з обміну 2021 року.
Так, вперед, покажіть клас. Так.
Розпочали це три роки тому.
Те, чого ми досягли в 2021-му, у 2022-му,
у 2023-му…
Немає нікого, кому я довіряю більше, ніж Сент-Брауну.
Ми чекали цього три роки. Вперед.
У стресовій ситуації ти можеш втілити те, що потрібно.
І він це вміє.
Це один з найочікуваніших матчів в історії цього міста.
Атмосфера на матчі з «Ремз» була такою,
яку я ще ніколи не відчував.
Вперед, хлопці!
Емінем на великому екрані,
махає руками і заводить вболівальників.
Отець, дякую за Сента, і за те, як він грав цього року.
І в цьому новому сезоні, Отець, нехай він гратиме так, як ніколи.
Хай він честить Тебе, і знай, що частинка Тебе в ньому ідеальна.
І благослови його Твоїми дарами, які знадобляться йому на полі.
Прошу в ім'я Ісуса. Амінь.
-Дякую. -Порви там всіх.
Сет.
Три кроки, пас, готується,
замахується, кидає м'яч, впіймав.
Амон-Ра, 30 ярдів, біжить вліво до 35 ярдів.
Переходить вправо. Впіймав.
Амон-Ра влітає в блок на 20 ярдах і падає на 17 ярдах.
Перший даун, «Лайонс».
Лос-Анджелес починає відставати.
Монтгомері, крок назад,
знову позаду Гоффа. Приймає снеп, розвертається,
віддає Монтгомері знов, у кінцеву зону, тачдаун, «Детройт Лайонс»!
Ось так треба грати в плей-оф.
Сімдесят п'ять ярдів прямо до кінцевої зони.
Ми грали дуже добре, хоча було нелегко.
Не те щоб у нас були драйви з чотирма розіграшами.
Довелося трохи викручуватися.
«Лайонс» попереду, 14-10. Залишається 13:24 першого тайму.
Наш план був простий: наші проти них.
Ізолювати мене з 44-м.
Нам здалося, у нас була над ним перевага.
Гофф відходить, шукає ціль, кидає м'яч.
Впіймав Амон-Ра. Перший даун, на територію «Ремз» по 50,
і вибігає за межі на 46 ярдах.
Раптом «Детройт» повертаються.
Гофф, шотган, приймає снеп, відходить, шукає ціль,
пасує Амону-Ра, він впіймав, ухилився від підкату,
на лінії 30 ярдів, маневрує до 27 ярдів.
Перший даун, «Лайонс»!
Ось так!
Неймовірна міць Амона-Ра, хлопця, який стає все краще
і краще за свої три роки
-в лізі. -Ось це і є All-Pro.
Надважливий третій даун.
Монтгомері, пас назад.
Передає м'яч, Монтгомері біжить вліво, падає в море тіл.
Здається, не дістався.
Можна почути галас
вболівальників Детройту.
До біса, погнали.
Відколи я в команді, ми стараємося на четвертому дауні.
Ось так ми граємо, і так нас вчить тренер Кемпбелл.
І Ден Кемпбелл ходить туди-сюди, дивиться на поле, і знову.
Що робить Ден Кемпбелл?
Що робитиме Ден Кемпбелл?
-Зараз почнеться. -Ми знаємо, що він робитиме.
Ну, ось і воно.
А ось і Скіппер.
Ось і лайнмен нападу.
Це формування філд-гола? А ось і ні.
Це формування джамбо.
Шотган снеп, Гофф відходить.
Шукає ціль, кидає в кінцеву зону, впіймав.
Тачдаун, «Детройт Лайонс»! Сем ЛаПорта!
Коли ЛаПорта забив той тачдаун, ми були тільки за.
Саме це нас до цього привело.
Ми були готові робити четверті дауни.
Це найгучніше, що ти чув на стадіоні?
Я якось бував на «Ерроухед», але тут теж гучно.
А де гучніше?
Тут найгучніше, як він вважає.
Погнали, хлопці. Розіграємо поступово. Проговорюйте все.
Ці вболівальники неймовірні.
«Лайонс» ведуть 21-10 у першому таймі.
М'яч у Стаффорда, планує пас,
його впіймали і несуть, щоб зробити тачдаун.
Туту Етвелл.
На тому матчі квотербеки дійсно показали себе.
Зараз у «Лайонс» 21, у «Ремз» 17.
Жодна команда не збирається поступатися в нападі.
-Дайте зіграти на відстані. -Добре.
Задійте його в грі, ну-бо.
З власних 24.
Гофф віддає снеп, відходить, Джаред пасує
вправо. Впіймав Амон-Ра, лінія 40 ярдів, на 45.
Зупинився і знову побіг на 50.
Сент-Браун використав прийом Візерспуна,
їх розділяло п'ять ярдів.
Боже мій. Каліфе?
Ти бачив, як я зробив його на лінії?
Гарний снеп, гарний захват, і удар…
Достатньо високо?
…цього достатньо.
«Детройт Лайонс» змогли отримати три очки,
вони збільшують розрив.
Це була важка гра, ніхто не відступав. Вони молодці.
Зрозуміло, як вони потрапили у плей-оф.
Стаффорд пасує далі по полю.
Впіймав Накуа посеред натовпу.
Чорт, бро. Ну ж бо.
Ми не можемо програти.
Спроба філд-гола,
удар, м'яч летить високо і проходить.
У «Лайонс» 24, у «Ремз» 23.
Ціль нападу, коли ми повернули м'яч, —
закінчити матч з м'ячем. Ми мали виграти.
Ось воно. Те, про що мріяли вболівальники «Лайонс».
Ось цей момент. У них є шанс зіграти
і виграти цей матч завдяки ось цьому дайву.
У мене сперло дух. Я нервую більше, ніж вони.
Лишається 04:07, і «Лайонс» починають розіграш
з власних 17, маючи перший і десять.
Джаред нахиляється вперед, шотган.
М'яч у нього, він кидає. Пас прийняв Монтгомері.
Ухиляється від підкату. Монтгомері, перший даун.
Девід Монтгомері, гарна робота після того, як впіймав.
Повідомлення, що залишилося дві хвилини.
Видають повідомлення.
Зробимо перший даун — ми виграли.
Вболівальники починають відчувати цей смак.
Але «Лайонс» ще не перемогли.
Ми впораємося, ми їх переможемо.
Мета — зробити перший даун і завершити матч,
за жодних обставин не віддавати м'яч Метту Стаффорду.
Треба вірити в них.
Вірити в Гоффа і спробувати зробити цей пас Сенту.
Мене зараз знудить.
Залишається дві хвилини,
у «Ремз» залишається один таймаут.
«Лайонс» необхідний лише перший даун, щоб забезпечити собі перемогу.
Просто створіть простір
і дайте Сент-Брауну зробити своє.
Вони мусять зробити пас Амону.
Ну-бо, випустіть Кракена, давайте.
Підсмаж його.
Амон-Ра Сент-Браун, перший даун, на цьому все!
На цьому все!
Матч завершено!
Ось так!
Я відпрацьовував цей прийом, ще як був новачком.
Це наш хліб насущний.
Мене ніби неможливо зупинити. Неважливо, що він робить.
Бо я зараз відкриюся.
Люди плачуть і радіють.
Це місто, де команда має велике значення.
Чудово ж?
Він сказав, що ти найкращий гравець на полі.
Треба робити пас найкращому!
Вперед!
Вдруге з 1957 року,
вперше з 5 січня 1992 року
«Детройт Лайонс» виграли матч плей-оф.
Радійте, хлопці. Радійте, що повернетеся наступного тижня.
Думаю, наступного тижня теж виграють. Вони зможуть.
Вони не розуміють, наскільки круті.
Вітаю. Ви перемогли.
-Дякую. -Ти молодець.
Я був радий за Джареда, дійсно радий.
За команду теж, але особливо за нього.
Як багато це значило для міста, вболівальників.
Для нас це був особливий момент.
Оце так вечір.
Ми проти переможців у матчі Тампи і Філадельфії,
бо ви на це заслужили.
Сподобалася тамтешня атмосфера?
Кажу вам, краще вже не буде. Це те, про що ви мріяли, і навіть більше.
Неймовірна робота.
У мене тут м'яч. Тож скажу так, гаразд?
Ти достатньо крутий для Детройту, Джареде.
Я люблю і ціную вас більше, ніж вам здається, це точно.
Я вас дуже люблю.
Це лише початок, хлопці.
У нас ще три таких. Наступного тижня тут, на нашому
стадіоні проти тих, хто до нас припреться.
-«Перемога» на «три»! -Перемога!
САНТА-КЛАРА
Дж. К. К., 2023-2024 сезон НФЛ.
Любий Джордже.
Матч 18, 20-й тиждень, плей-оф дивізіону проти «Пекерс».
Любов до футболу у мене від батька.
Він був лівим теклом в Айові.
Він живе і дихає футболом. Він його обожнює.
Це він мене переконав, що лінія нападу — найкраща позиція на полі.
Старанно тренуйся. Старанно працюєш — стаєш краще.
На першому курсі коледжу
я був в Айові, а батько — в Оклахомі.
Коли ти в коледжі,
в останню чергу хочеться постійно говорити з батьками.
Тож мій батько вирішив під час футбольного сезону
раз на тиждень писати мені листа,
це був і спосіб
ніби як розпалити мене до гри,
і спосіб, ну, поговорити зі мною,
бо я тоді був не дуже в цьому майстерним.
СІЧЕНЬ, 2024 - ПЛЕЙ-ОФ ДИВІЗІОНУ НФК «ПЕКЕРС» ПРОТИ «ФОРТИНАЙНЕРС»
А коли я потрапив до НФЛ, я сказав:
«Давай продовжимо з цим, бо листи мені подобаються і допомагають».
Тож кожен тиждень дуже важливий.
Отже, листи складаються з картинок, цитат
і всього, що напише мій батько.
Прочитати цей лист, почути батьків голос…
Це як портал, через який мандруєш Всесвітом.
Ти пройшов через безліч ситуацій…
і зараз ти тут.
«Цього дня, 20 січня, 2024 року,
у день, створений давно і саме для тебе,
ти спланував це, ти створив це і зробив це реальністю».
Вір у свій невичерпний потенціал.
Твої єдині обмеження — ті, які ти встановив собі сам.
Просто… це любов, це надихає,
і просто цікаво читати,
що відчуває мій батько кожної неділі.
То розумієш, що вся виконана тобою за ці роки робота,
увесь отриманий досвід,
усі матчі, які ти виграв, і ті, які програв…
«…усе це сплелося в часі,
щоб ти дістався цього моменту,
що зараз перед тобою, і це просто неймовірно».
Просто неймовірно.
Увійдіть крізь портал величі і летіть, дурні, летіть.
Дайте собі волю і щосили йдіть до своєї мети.
Веселіться, будьте вільні, знайдіть радість і порвіть всіх.
-Знищте «Пекерс». -Знищте «Пекерс».
Читати його листи — це важлива частина моєї підготовки.
Я роблю одне й те саме перед матчами,
домашніми чи виїзними.
Намагаюся повторювати одне й те саме.
Спершу я ніби оглядаю весь стадіон.
Просто стараюся насолодитися моментом.
Люблю сконцентруватися…
зробити глибокі вдихи…
є багато відволікаючих чинників.
Це все уповільнює, бо ти зосереджуєшся на конкретному моменті.
Ніби як налаштовуєшся,
і це дійсно полегшує перехід.
Є щось в тому, коли бачиш родину на бічній лінії.
Мене це повертає в реальність, коли я граю.
-Щасти. -Зробіть їх, хлопці.
-«Тайти» на «три»! -Тайти.
Найкращий у світі.
Я говорю з собою.
Ким ти хочеш бути?
Яким хочеш бути?
Проговорюю позитивні афірмації.
Вдихаю здоров'я, видихаю біль.
Вдихаю силу, видихаю слабкість. Це твій вечір.
Вперед, хлопче.
Гей, ви всі, Керолайн, Еллен, тітко Анна, Анна Перл…
Я спілкуюся з деякими членами родини,
з друзями, яких більше немає,
і прошу їх приглянути за мною.
І за моєю командою.
А потім перемикаєшся і йдеш грати.
Ти найкращий. Іди порви їх.
Думаю, завжди, коли граєш в плей-оф,
трохи нервуєш, бо…
це може продовжитися, або все.
І кінець завжди неочікуваний,
тож ніхто цього не бажає.
Намагаєшся про це не думати.
«Пекерс» взяли сьомий посів минулого тижня.
Вони перемогли «Ковбойс», і гратимуть проти «Фортинайнерс» із першого.
Вони весь рік були найкращою командою.
-Готовий? -Вперед.
Це твоє призначення.
«Фортинайнерс» думають лише про одне — Супербоул.
Захищатися від нападу «Фортинайнерс» — це зовсім інша справа.
Ось і Семюел. М'яч у нього.
Перший даун і далі.
Дібо Семюел біжить до лінії 40 ярдів.
Семюел швидко набирає 15 ярдів.
І Дібо піднявся, трохи кульгаючи,
тож, сподіваюся, з ним все гаразд.
У нього злетів кросівок, ось чому так.
Усі вболівальники «Найнерс» можуть спокійно видихнути.
Кросівок злетів.
Отже, поки він взувається,
він пропустить драйв, але повернеться.
Так, кросівок злетів.
На старт! Сет, хат!
Перді з центру. Ось і Семюел.
Ловить м'яч і приймає удар.
Продовжує йти,
але його валять на землю на лінії 44 ярдів.
І це третій даун.
-Перді завершив пас… -І Дібо Семюел
не піднімається, або злетів кросівок.
Це щось інше.
Сподіваюся, з ним все гаразд.
Що сталося?
-Вдарили в плече. -В ліве?
Ось це плече?
Праве чи ліве?
-Ліве. -Ліве?
Відчуваєш біль в кістці?
Ні.
Посадімо тебе, і я натисну на кістку ось тут, добре?
Дібо.
Мене наче вдарили після свистка,
але я не знаю, що взагалі відбувалося.
Бачите, Джейр Александр робить захоплення,
а ось і зіткнення.
Я розумів лише, що мене закружляли і вдарили,
хтось щось говорив, а я думав:
«Байдуже, я зараз встану», —
і просто… продовжу грати.
А потім: «Ні, надто боляче.
Я не зможу».
Відштовхуй мене.
Д-Р ТІМОТІ МАК-АДАМС ГОЛОВНИЙ ТЕРАПЕВТ «ФОРТИНАЙНЕРС»
Але ось тут ще болить, так?
Тобі щось треба, бро? Щось ще?
Зараз мені потрібен лише Бог.
-Ні? -Не думаю… Бро. Чорт!
Може, зайдемо всередину, подивимось, чи щось допоможе?
Так, ходімо.
І Дібо Семюела супроводжують в роздягальню.
Важко це бачити, якщо ви фанат «Найнерс».
І це велика проблема,
бо він ключовий гравець їхнього нападу.
Ймовірно, «Фортинайнерс» доведеться грати без нього.
У Дібо, мабуть… те саме, що було у Клівленді.
Напад залежить від Мак-Кефрі, Кіттла і Дібо Семюела.
Якщо прибрати одного з них
після двох тижнів підготовки до матчу,
в реальному часі з цим важко впоратися
усім іншим.
Коли втрачаєш гравця, як Дібо,
не можна просто так знайти йому заміну.
Дібо використовує ті самі маршрути, що й усі в лізі,
але справа не завжди в маршруті, а в гравці.
Я маю щось зробити.
Гей, погнали.
Ну-бо, Джордже.
«Фортинайнерс» доведеться почати з власних 14, перший і десять.
Перді відходить, йде вліво і кидає короткий пас.
Впіймав Кіттл на 15, біжить на 20,
але його викинули за лінію близько першого дауна.
Молодець, сонце.
Молодець, Джордже!
Третій даун. Починається бліц.
Перді обійшов блок. Пасує в центр Кіттлу.
Впіймав! Тачдаун, Сан-Франциско!
Вперед!
Я бачив, що він готувався бігти на мене.
І я такий: «Ну спробуй».
Давай… він навіть не торкнувся.
Я його відштовхнув, він зупинився, і я пробіг повз.
Це мен-ту-мен.
У Перді купа часу. Бліц не пройшов.
Він біжить вправо.
І на цьому все.
Максимально просто.
Чудово ж, коли так стається?
Я думав, ти у мене на плечах.
Так і було. Не знаю, що сталося, я знепритомніла.
-Неймовірно. -Знепритомніла.
Хай покажуть ще раз.
Бачимо Дібо Семюела. Він не повернеться у гру.
Вибачте.
Гей, Дібо, нам потрібна енергія.
Ясно? Вона нам потрібна.
Третій даун у Сан-Франциско, третій і шість з власних 29,
і залишилося 08:39 в третій чверті матчу.
Вболівальники в Санта-Кларі занервували.
Видихаємо.
Видихаємо все.
Перді, тиск збільшується.
Робить пас, ловить Кіттл.
У нього перший даун. Кіттл виривається з підкату
на територію «Пекерс»,
падає на плече на лінії 40 ярдів.
Молодець, сонце.
Чудова робота, бро. Вперед!
Перший і десять, «Найнерс» на 39 ярдах Грін-Бей, хочуть повернути перевагу.
Поки що вони програють 13-7.
М'яч у грі.
Мак-Кефрі, вправо, великий розрив.
Підкат. Тридцять. Мак-Кефрі.
Тачдаун, Сан-Франциско!
13 «ПЕКЕРС» - 14 «ФОРТИНАЙНЕРС» 3ЧВ 07:39
На щастя для нас, Крістіан Мак-Кефрі дуже добре грає.
-О так! -Оце так задав ритм, друже!
«Фортинайнерс» вириваються вперед.
Але сценаристи НФЛ незадоволені цим.
Джордан Лав і «Пекерс» одразу ж відповіли на це.
Лав робить пас,
летить далеко, завершено.
Впіймав, і тачдаун!
Так, чорт забирай!
Дібо Семюел може лише спостерігати.
В мені бурлив мільйон різних емоцій.
Але я просто стояв там
і думав собі: «Цього не може бути».
А потім: «Так, Дібо, зосередься
і заряди команду енергією».
-Зараз ти для нас незамінний. -Вперед.
-Іди і порви їх. -Звісно.
-Вперед. Зроби свою справу. -Ага.
Гей, Джордже.
-Зроби це знову. -Так.
Ми маємо забити.
У нас немає вибору.
Вперед, Брок.
Проведи це через себе. Вперед.
Залишається 06:18. «Фортинайнерс», маючи тачдаун, все ще можуть виграти.
На першому сеті даунів треба просто добре зіграти.
Немає потреби у потужній грі з ходу.
Візьмімо п'ять ярдів, хоч скільки,
просто проведімо драйв.
Якщо вдасться і наш напад увійде в ритм, нас важко зупинити.
Перді відходить. Пас з п'яти кроків.
Робить ще крок, пасує Мак-Кефрі.
Молодець, Крістіане!
«Фортинайнерс» ведуть матч чемпіонату НФК.
І зараз третій даун і п'ять.
Перді, шотган.
Пас Айюку! Впіймав!
Так!
Йому зробили пас. Айюк чудово впіймав його.
Я чекав, коли відбудуться ці драйви.
Б. А. зробив третій даун, і я зрозумів, що все у нас добре.
Залишається три хвилини.
Перший і десять у «Найнерс» із 43 «Пекерс».
Перді відходить на п'ять кроків і робить пас праворуч,
його впіймав Кріс Конлі!
Я… ні, ти маєш…
Перді, шотган. Дивиться вліво, робить пас.
Впіймав Кіттл,
тепер біжить і робить перший даун.
Молодець, Джордже! Неймовірне повернення!
Філд-гол зараз неможливий, не вистачає чотирьох очок,
тож їм потрібно зробити тачдаун.
Тріпл-пік, давайте.
Вирішальний момент.
З тріпла до тачдауна.
Люблять вони це з нами робити. Змушувати нервувати
під час матчів у плей-оф. Я вболівала за них.
М'яч у Перді. Передає Мак-Кефрі вліво.
Виходить з підкату!
Тачдаун!
І «Сан-Франциско Фортинайнерс» вже третій рік поспіль
потрапляють на чемпіонат НФК.
-Чорт! -Вперед, друже.
Сан-Франциско знову в одному кроці від Супербоула.
Вперед!
Це моя родина.
От же чорт.
-Ви добре трималися. -О так.
Той матч на 100% був проявом характеру.
Це найважчий матч, що я бачив,
в усіх трьох фазах, і ви не відступили.
Це було жорстко, але ми зробили все, щоб перемогти.
Давайте до роботи, бо ми знаємо, що добре граємо.
-До роботи. -Вперед, Дж. К.!
Розумієте мене?
Друже.
Ти молодець, чуваче.
Гей!
Однакові куртки!
Я вам гарантую, наступного тижня «Найнерс» гратимуть ще краще.
Було б погано, якби ви програли.
О так, просто жахливо.
Ми знаємо, як вони можуть грати в повну силу,
та чи будуть вони в змозі?
Дібо Семюел вибув з матчу через травму.
Чи зможе він грати в наступному матчі?
Складне питання.
Я відчував твою енергію сьогодні.
-Справді? -Так.
Це найкращий мій поштовх.
Люблю, коли ти мене штовхаєш.
Зараз у мене гарний настрій, бо ми виграли.
Хоч я й міцний горішок, важко ось так просто
залишити матч, тож я подумав:
«Я ніяк не зможу допомогти зараз команді».
Я не хвилювався про плече.
Бо, ну, воно боліло не так сильно,
як коли ми грали проти «Браунс».
Тож, сподіваюся, я буду готовий до наступного тижня.
Болить ліве плече. Мене ніби збила вантажівка.
Мене впіймали на маршруті, де я хотів зайти ззаду,
на мене навалився здоровань,
потім мене закружляли так і сяк,
і я відчув, як його шолом вдарив мою лопатку.
Трапеція ось тут. А якщо спуститися нижче,
можна відчути кістку під ним.
Вона ось тут. Це верх лопатки.
Так, я дійсно розізлився,
бо, ну, чому саме тоді?
А вони сказали… я забув, хто саме з команди,
сказав: «Ти як? Чимось допомогти?»
І я сказав, що допомогти мені зараз може лише Бог.
Бог направляє тебе в різні ситуації, з яких планує дістати.
Просто потрібен час.
На 09:15 ранку у мене заплановано КТ,
а після цього — МРТ.
А далі подивимось, як воно піде.
Маєш гарний вигляд — добре почуваєшся.
«Лайонс» викликають у фанатів таке відчуття.
Настільки, що фанати фарбуються
в синій колір Амона-Ра Сент-Брауна.
Не думав, що мій колір волосся завіруситься.
-Та місту сподобалося. -Фанат «Лайонс», Джефф Бенджамін…
Це дуже щемка історія.
Він поширив фото свого батька.
Його батько, вболівальник «Лайонс», пофарбувався
в синій Гонолулу, як у самого пана Синього,
Амона-Ра Сент-Брауна.
Амон-Ра поставив синє сердечко,
показавши, що готовий до матчу.
Як справи, Ларрі?
-Як ти? -Як ви?
Добре. А ти як?
Все чудово. Класний колір волосся.
-У тебе теж. -Ось так.
Мені треба підфарбуватися. Вицвітає.
О, так, ну, я…
це ти надихнув мене пофарбуватися.
Ну ось, виглядає чудово.
Побачити Ларрі Бенджаміна, фаната «Лайонс» з дитинства,
який знаходиться в госпісі, але підтримав тренд,
було зворушливо, і я точно ніколи цього не забуду.
Як давно вболіваєте?
Я був фанатом у 1950-х, коли «Лайонс» були
чемпіонами НФЛ.
-Ого. -У 52-му, 54-му, 57-му.
-Ось так. -І відтоді слідкую за цією командою.
Для мене фанати Детройту найкращі у світі.
Це одна з причин, чому я пофарбувався в синій.
І я дійсно хотів познайомитися з Ларрі Бенджаміном.
Знайомство з ним само по собі
було дуже особливим.
Ще й синє волосся.
Я хотів вам подякувати, Ларрі.
Ви дійсно,
справді найкращий.
Тож я хотів подякувати.
Немає за що.
-Щиро дякую. -Так, бережіть себе.
-І ти себе. -Бувайте.
-Бувай. -Вперед, «Лайонс».
Так точно. Вперед, «Лайонс».
ГЕРОЮ ЛАРРІ ПРОДОВЖУЙТЕ БУТИ НЕПЕРЕМОЖНИМ!
СІЧЕНЬ, 2024 - ПЛЕЙ-ОФ ДИВІЗІОНУ НФК «БАККЕНІРС» - «ЛАЙОНС»
Люблю тебе, синку. Роби своє.
Почнемо з «Лайонс».
Тридцятидворічне очікування плей-офу
закінчилося матчем проти «Ремс».
Усі очікують їхньої перемоги.
І що вони вийдуть на Супербоул.
Вболівальники «Лайонс»
чекали на цей момент усе життя.
Мені було 12, коли ми востаннє виграли чемпіонат.
ДЖЕФФ ДЕНІЕЛС АКТОР, ВОЛОДАР EMMY
Зараз мені 78.
-Ви пам'ятаєте? -Так!
Люблю тебе. Щасти.
Що як?
Ти став вище з минулого матчу Пробоула.
-Все добре? -Так.
Привіт, як справи?
Радий бачити.
-Я теж. -Радий бачити, друже.
Один, два і три. Готово.
-Чудовий рік, друже. -Дякую.
-Обожнюю, як ти граєш.
-Був на матчі з «Рейвенс» вчора? -Так.
-Як тобі? Добре? -Так.
Як вважаєш, хто поїде на Супербоул?
Ви.
Бро. Молодець. Радий був бачити.
Друга чверть, рахунок 3-3. «Лайонс» і «Баккенірс».
І Гофф робить пас Сент-Брауну.
Не зміг торкнутися через захист Джамела Діна.
Непоганий захист від Джамела Діна
в кінцевій зоні проти Амона-Ра Сент-Брауна,
його цілі.
У нього довгі руки, тож це ось так,
так, ось так теж,
тож треба перервати його.
Бо м'яч був у повітрі достатньо довго.
Як на мене, ти добре біг маршрут.
-Треба було бути більш терплячим на лінії. -Так.
Він такий довгий. Торкнувся аж на такій відстані.
Я був у шоці.
Ми знали, що у них один з найкращих захистів у лізі.
Є корнери. Дін добре бігає, довгі руки.
М'яч у грі.
Гофф пасує в кінцеву зону.
Імовірно, перехоплення!
Чорт.
Вперед. Подивимось, який в тебе погляд.
Він не з тих, хто вважає: «М'яч не у мене,
я не головний, тож якщо м'яч летить сюди,
я трохи видохну і перепочину».
Він не такий.
Третій і п'ять з 9 ярдів Тампа-Бей.
Залишилося 12:52, перший тайм.
Але через те, як він грає,
захист має насідати на нього.
Гофф відходить. Ще вправо, пасує в кінцеву зону.
Він відкритий, впіймав! Тачдаун, «Детройт Лайонс»!
Джош Рейнольдс.
Чудове захоплення від Бена Джонсона,
і віддайте належне Амону-Ра Сент-Брауну теж.
Ось чому Рейнольдс зміг відкритися.
Його безкорисливість, здатність блокувати,
його витримка.
Ось чому Ґіббі здатен вести гру.
Четверта чверть, 17-17.
Другий і два, Ґіббс рухається у відкрите поле.
Ґіббс прискорюється, він в кінцевій зоні!
І він робить тачдаун!
Амон-Ра Сент-Браун.
Чудово заблокував Джамела Діна, щоб дозволити Ґіббсу пройти.
Бачив, як я його заблокував?
Ти бачив, як я його заблокував?
Чудова робота, друже.
«Лайонс» починають з власних 11 ярдів,
вони попереду на сім.
Залишилося 12:12.
Сем ЛаПорта біля лінії 14 ярдів.
На ньому троє.
Набрав три.
Джамел Дін із «Баккенірс» отримав травму.
Це велика проблема.
Дін впав, у нього боліла спина,
тож він прокульгав з поля.
Зайон Мак-Коллум займе його місце.
І дивись вгору. Він буде в повітрі. Побачимось у кінцевій зоні.
Я знав, що його заміна добре бігає.
Він високий, довгі кінцівки. Не знав, чи він так само добре грає, як Дін.
Але я знав, що Бен теж зрозумів,
що він спробує атакувати його.
Третій і п'ятнадцять у «Лайонс» з власних 44.
Намагаються вивезти цей драйв.
Переможець виходить на чемпіонат НФК.
Якщо хочеш цього, то візьми зараз.
І настав час Амона-Ра Сент-Брауна.
На старт! Сет.
У Гоффа є час, знайшов ресивера.
Борються за м'яч!
За перший даун!
Хто, як не Сент-Браун.
Це він і робив увесь рік.
Так!
Я знаю. І знаю, що Сент знає,
і що всі ми знаємо, у них заміна.
Перед снепом я вже розумів, що він — моя ціль.
Чудова ідея у «Лайонс», націлитися на заміну.
Амон-Ра Сент-Браун,
люди не уявляють, наскільки потужні у нього ноги.
Це не дивно. Це в його ДНК.
У його родини є сила.
Він — це просто щось.
Треба забити. Наш захист працює зараз на повну.
Проведімо м'яч в кінцеву зону.
Саме таким має бути матч плей-офу.
Легко не буде. Потрібні значні фізичні здібності.
Ось чому ми любимо плей-оф.
Перший і гол з 9 ярдів «Баккенірс».
«Лайонс» на сім, та хочуть ще. Залишилося 06:30.
На старт! Сет!
Шотган. Приймає снеп. «Баккенірс» атакують уп'ятьох.
Гофф пасує вправо, в кінцеву зону. Захоплення кінчиками пальців!
Амон-Ра Сент-Браун!
І чемпіонат НФК для «Лайонс» тепер видається ближче,
ніж за декілька десятиліть до цього.
Ви смієтеся?
Так!
Джаред озвучив план.
А я подумав: «Це має бути тачдаун».
Я побіг. Джаред зробив ідеальний пас.
Я добіг до кута кінцевої зони.
Все було так, як він спланував.
Він пасує дайми, нікелі, квотери.
Джаред просто в ударі сьогодні.
Ідеальний був пас. Боже.
Я був не такий відкритий. Ідеально.
М'яч долетів би до нього все одно.
Він це знав, я це знав, всі на полі це знали.
Дін, як на мене, грав дуже добре,
та щойно він залишив поле, драйв «Лайонс» націлився
на його заміну.
Кінчиками пальців!
Ось так, друже.
Ось так.
Від Супербоула «Лайонс» відділяє усього один матч.
Уявляєш, якщо вони вийдуть на Супербоул? Чорт.
Згадуючи, з чого ми починали, коли я щойно приєднався,
а тепер ми на чемпіонаті НФК, це просто…
це неможливо осягнути.
Чудовий день для фанів «Лайонс»!
І вірте, що ми пройдемо далеко.
-Так точно. -Повірте в це.
Повірте в це. Таке буває раз у житті.
Час готуватися до Сан-Франциско.
Ще обговоримо це, але радійте перемозі.
Приходьте наступного тижня.
Отже. До біса, я все ж скажу.
-«Супербоул» на «три». Один, два, три! -Супербоул!
Я знав, що поїду додому в Каліфорнію.
Єдина пісня, що спадала на думку…
Я їду, їду Назад, назад у Калі-Каліфорнію
Він слухав це «я їду, їду, назад, назад у Калі-Каліфорнію»
дня три поспіль.
ЧЕМПІОНАТ НФК - СІЧЕНЬ, 2024 «ЛАЙОНС» ПРОТИ «ФОРТИНАЙНЕРС»
Якій команді більше потрібно вийти на Супербоул?
Як на мене — «Лайонс».
І ось чому.
До цього рівня дістаєшся нечасто.
Якщо говорити про те, кому більше потрібен Супербоул,
це, звісно, «Фортинайнерс».
Ви вже були на кількох матчах чемпіонату НФК, так?
Були на Супербоулі, але не змогли виграти.
Тож час перемагати.
Переклад субтитрів: Анастасія Аносова