Що робите? Над чим працюєте?
Це дерево маршрутів.
МІТЧЕЛ СІНГЛЕР КОНТРОЛЬ ЯКОСТІ НАПАДУ «РЕЙДЕРС»
Стежимо, щоб з його головою і очима все було добре.
І як воно?
Все добре, як завжди.
Дерево маршрутів — проста штука.
Цьому навчають в молодшій школі.
Є парні і непарні цифри.
Один — в одну сторону, два — в протилежну.
Дев'ять, очевидно, це мета маршруту.
Мені приємно думати, що моє дерево доволі майстерне.
Корнерам майже неможливо зупинити Адамса.
Він на кардинально іншому рівні.
У маршруті важливі деталі.
Твої очі, маневри, швидкість,
те, що дозволяє тобі відкритися більше,
ніж можуть інші.
Не хвилюйтеся, це саме було з багатьма ДБ.
Найскладніше в ролі ресивера — увага до деталей.
Коли ти на 12 ярдах, не йди на 13-й.
Розрахувати час — найважливіше.
Все має бути ідеально.
Бачив, як я вчора біг зі стовпчиками?
Я йшов нерівно, і вийшло якось пласко.
Але подивіться на цей забіг. Майстерна техніка.
Боже мій, не можна дозволяти 18-му розійтися.
Звичайно будуть ті, хто спробує тобі перешкоджати.
Відкритися важко. Я не можу змусити квотербека
весь час кидати м'яч мені.
Все трохи складніше, ніж по ТБ.
Ми як ресивери хочемо допомогти команді виграти.
Купа факторів впливає на те, що ми можемо зробити.
До біса це, я звалюю.
Кинь мені цю срань. Мені начхати.
Якого біса? Впіймати два? Я не ловив два відтоді, як був новачком.
Курва.
Коли підписуєш контракт ресивера,
якщо ти не можеш змиритися, що не завжди все буде, як хочеш,
або що м'яч не завжди кидатимуть тобі…
Якщо не звикнеш до цього, тобі буде нелегко.
Рахунок 21-6, «Рейдерс» програють «Берс».
Я намагаюся виграти кожен маршрут,
бо для того, щоб отримати пас, треба бути відкритим.
І м'яч перехоплюють!
Не я вирішую, чи кине квотербек м'яч добре.
І на цьому гру в Чикаго завершено.
Програш «Рейдерс» розчаровує, 30-12.
Їм було важко провести напад.
Адамс казав про те, що хоче більше пасів.
Щоб команда досягла висот, він має їх досягти.
Промазати далекі паси Даванте…
якось це не дуже.
Ось є неймовірно особливий гравець, Даванте Адамс,
і він явно незадоволений.
Неможливо зрозуміти, чому їхній
напад не вдається, враховуючи склад команди.
У них Даванте Адамс, Джакобі Майєрс, Джош Джейкобс.
Просто неймовірне багатство.
І незважаючи на це, «Рейдерс» програють.
У цій будівлі програма Джоша Мак-Деніелса.
Неприємно, що вам не вдалося.
І думаю, тепер він мусить зробити все можливе, щоб придумати якийсь план.
І я показав вранці квотербеку. Якщо у тебе праворуч сейфті…
Джош Мак-Деніелс мусить виграти, або його звільнять.
РЕСИВЕР
Так.
Так, погнали.
Погнали.
СЕРІЯ 4 ДАЙТЕ МЕНІ ТОГО ДОВБАНОГО М'ЯЧА
ДІМ АДАМСА ЖОВТЕНЬ, 2023
ДОНАЛЬД ЛОНГ БАРБЕР ДАВАНТЕ
Впевнений, для тебе тепер все змінилося
в плані твоєї ролі, бо ти ветеран.
-Тож, ну… -Я й був ветераном.
Я найбільший конкурент.
Моя планка — не перемоги чи поразки, а велич.
Я не грав інакше через перемоги в «Грін-Бей».
Це не має до цього стосунку.
Коли я граю… саме тому я незадоволений такими матчами,
як той минулий.
Він не так мав пройти. Але справа навіть не в мені.
А в тому, яким матч мав бути.
І якщо все не так, мені не дають можливостей,
-то у нас проблема. -Точно.
Саме для цього я тут.
Мені заплатили багато грошей,
щоб я забивав тачдауни і перші дауни,
а мені не дають адекватну можливість це зробити,
і наш напад пасе задніх…
Ну, тобто, час з цим щось робити.
Як жорстко.
-Як жорстко. -Треба записати на відео.
-Ось і все. -Ось і все.
-Боже. -Це точно, бро.
ДЕТРОЙТ, МІЧИГАН ЖОВТЕНЬ, 2023
Отже, зараз я їду за своєю дівчиною.
Вона старається приходити на мої матчі.
Живе в окрузі Оріндж.
Вона може приходити, здається, лише в п'ятницю,
бо у неї заняття. Вчиться на медсестру.
Тож у неї весь тиждень заняття.
Ми разом з другого класу старшої школи.
Ходили на англійську разом. І разом робили проєкт.
Тоді ми почали спілкуватися, і в кінці року
почали зустрічатися, відтоді ми разом.
Я точно вирішила, що хочу бути медсестрою,
але не знала, чим хоче займатися Амон-Ра.
Я вступила до коледжу,
і після цього стався відбір,
і отже, я в окрузі Оріндж, він в Детройті,
виникло питання: «Як тепер підтримувати стосунки?»
Он вона. Я приїхав за нею.
-Що? -Он вона.
-Невже? -Так.
-Так, вона зі мною. -Виходь.
-Боже, ти Амон-Ра Сент-Браун? -Так.
-Справді? -Так.
Але ж ви казали проїжджати.
Гей, я не могла дозволити йти цією смугою.
Ось, чула? «Амон-Ра».
Ось так правильно.
-«Як вона його називає?» -Хто це сказав?
Вони так думатимуть. «Як вона його називає?
Га? Амо».
Амо, Амора.
Моє ім'я походить від єгипетського бога Сонця.
Мій тато вірить в силу імені.
Мій брат Екванімеус отримав своє ім'я від
татового професора в Єгипті.
Там він вивчав історію
єгипетських богів Сонця, тобто ні, просто богів.
І йому сподобалось «Амон-Ра».
Мені здається, всі звуть тебе по-різному.
Твої брати ніби теж називають тебе інакше,
ближче до вимови твоєї мами.
Твій тато вимовляє інакше, всі кажуть по-різному.
-І коментатори теж. -Вони кажуть правильно.
Ось і ні.
-Амон-Ра Сент-Браун. -Хто так каже?
Та ніби всі, хто каже неправильно.
-Вуаля. -Рідний дім.
Обожнюю бути дома.
Я прибрав посуд.
Люблю, коли Бруклін в гостях, та, на жаль, зі мною було не дуже весело
того тижня. Було важко.
У п'ятницю після тренування заболіло горло.
Я подивився на своє обличчя і побачив маленький шрамик.
У суботу горло почало боліти сильніше.
Я одразу ж подумав, що щось не так.
У неділю в мене обсипало все обличчя.
Гидота. З такою скоринкою. Не вугрі.
Ми не знали, що це таке.
Йому було так… хочу плакати, його було так шкода.
Йому було так боляче.
Виявилося, це хвороба «рука-нога-рот»,
це дитячий вірус.
Щось схоже на вітрянку.
Я вирішив, що граю,
мені ніщо не завадить зіграти в понеділок.
Я ходив у масці, щоб ніхто не бачив
моє обличчя, бо виглядало жахливо.
-Я готовий. -«Рейдерс» і «Лайонс».
Це важлива гра середини сезону для обох команд.
«Лайонс» лідирують у своїй дивізії,
але у «Міннесоти» 4-4,
тож краще б відірватися від них.
-Тут, ось тут, чи живіт? -Всюди.
Він сказав, що не відчуває рук.
Я спитала: «Що це в біса значить?»
Я так хвилююся. Зараз знудить.
МІРІАМ БРАУН МАТИ АМОНА-РА
Де Бруклін?
Он вона.
З руками повна жесть.
Вони дуже чутливі.
Наскільки?
Пухирі.
Лише на великому пальці?
Гей, подивися на мене.
У тебе все вийде, зрозумів? Добре.
У «Рейдерс» є Даванте Адамс, він головний гравець.
Пасувати треба йому.
Найімовірніше, Джош Мак-Деніелс спробує
поставити сьогодні на нього.
У Джоша Мак-Деніелса багато на кону,
бо хай би через що «Рейдерс» не було складно,
відповідальність буде на ньому.
Ця гра була ніби маркером,
останнім шансом побачити, що буде.
Якщо ми зберемося до купи, щось, може, й вийде.
-Радий бачити. -І я.
-Добре живеться? -Чудово.
-Як родина? -Все добре, так.
Тепер хотілося б розібратися з цим.
Так, знаю. Ви, хлопці, круті.
Треба просто час, щоб притертися.
-Так. -Так.
Та ми втрачаємо купу часу.
-Так. -Сподіваюся, сьогодні все вирішиться.
Хочеться побачити Даванте Адамса.
Я бачив його з «Грін-Бей», але не з «Рейдерс».
ДЖОН БРАУН БАТЬКО АМОНА-РА
Дуже динамічний гравець.
Давайте не ускладнювати сьогодні.
Треба все спростити і грати швидко.
Я вам допоможу.
Гаропполо приймає снеп,
дивиться, шукає, кидає м'яч.
Прийнято «Лайонс»!
Треба пасувати зірковому ресиверу.
Його блокують двоє не просто так.
Джиммі Гаропполо не варто було пасувати йому.
«Рейдерс» профукали цей шанс.
Все буде добре. Просто грай спокійно.
Ні про що не хвилюйся.
Важливо лише добре провести час,
граючи один для одного, бро.
Раніше мене турбувало, що кажуть інші,
як ставляться до моїх дій на полі.
Але це неважливо. Як це взагалі на щось впливає?
Ніяк.
Коли зрозумієш це, починаєш грати вільно
і не хвилюватися, розумієш?
Все буде добре.
Боже, я така знервована.
Не знаю чому, але знервована.
Подивимось.
Ініціатива у «Лайонс», перший і 10 з власних 22.
Кидає м'яч глибоко, він в конверті. М'яч впіймав Амон-Ра.
Біжіть боковою лінією, 40 ярдів. Сорок п'ять, 50 на території «Рейдерс».
Так!
Амон-Ра просто знищує центральний захист суперника.
М'яч у Джареда. Хоче кинути, шукає, Джаред йде вправо,
Амон-Ра прийняв пас.
Перший даун, 14-й розігрався.
Гофф приймає снеп, шукає ціль.
Кидає м'яч, його впіймали. ЛаПорта, у кінцевій зоні.
Тачдаун, «Детройт Лайонс»!
Ось так!
Залишається 27 секунд першого тайму, і «Лайонс»
ведуть рахунок 16-7.
Все гаразд?
-Ноги сильно болять. -Серйозно?
Чому це?
У мене хвороба «рука-нога-рот». Знаєш таку?
Ти хворієш?
Я ніби ходжу по голках.
З руками те саме.
Ноги сильно болять, руки теж починають боліти.
Я біжу як по голках, ловлю м'яч, мені боляче.
Боліти починало вже все.
Коли він грав,
він так спітнів, що плями на його руках
перетворилися на відкриті ранки і пухирі.
Тож він грав весь матч із цим болем.
-Як справи? -Добре. Але…
Ти можеш їсти чи пити воду?
-Так, я їв яблучне пюре. -Ясно, це добре.
Просто щоб ти грав не на голодний шлунок.
Я мусив щось пити, бо насправді я не міг
пити чи їсти через хворобу, бо горло сильно боліло.
-Я сказав йому пити колу. -Невже?
Так, бо кола може дати йому сил.
-О, ти про це. -Так.
Кола дуже допомагає.
Що старше він стає, то менше слухає,
що я йому кажу.
В дитинстві він би так і зробив.
Я сказав: «Повір, краще коли нічого немає. Не ізотонік, а кола».
Якщо отримав це повідомлення, не забудь.
На перерві випий колу.
Вода не дасть тобі сил. А вип'єш колу, і сили з'являться.
Багато хто подумає: «Та він здурів.
Що він верзе?» Спробуйте самі.
Коли будете втомлені, або щось буде не так,
випийте колу — побачите.
-Як гадаєте, він випив? -Ні, іноді він не слухається.
Тепер він слухається Бруклін. Він змінився.
Погнали, хлопці.
-Давайте грати. -Так нам і треба грати.
Ви забагато думаєте. До біса це, просто грайте.
Це не вища математика.
Потрібно 10 ярдів, бро, щоразу.
У нас три дауни через це.
Десять, бро, ну-бо!
Адамс на позиції зліва.
Він впіймав один м'яч за 11 ярдів.
Кидає вздовж лінії, і пас Майклу Майєру не завершено на 35 ярдах.
Здається, хлопці надто піджали певну частину тіла,
а так грати неможливо.
Де Джиммі? Будемо бігти Індиго чи ще щось,
то я підніму руку, як клятий школяр.
Я все одно пробіжу повз нього.
Якщо м'яч полетить, я бігтиму.
Після цього року якщо я 17-й, я піду.
Якщо не візьмуть нового квотербека, я піду.
Він біситься.
Що він там робить?
Вони не пасують йому м'яч.
Ну-бо, захист, треба їх зупинити. Вони насідають на Даванте.
Гаропполо, далекий пас!
Цілився в Адамса, але промазав!
Він був сам-самісінький.
Даванте вперше настільки відкрився в цьому сезоні.
Найбільше, ніж буде в своєму житті.
Бро, я знаю, що він злиться.
Він був повністю відкритий.
Боже.
Це просто жалюгідно, бро.
Просто кинь мені той клятий м'яч!
Курва!
Я втомився від цього гівна.
Трясця!
Ми поїхали в Детройт, сподіваючись,
що все буде інакше,
та подивіться, все було жахливо, як ніколи.
Продовжуй у тому ж дусі.
Продовжуй вести нас, брате.
Я в тебе вірю.
Я стараюся, бро. Роблю все можливе.
Так, я знаю.
«Рейдерс» програли 26-14, маючи лише 157 ярдів у нападі.
Напад не виконує свою роботу, але це й не дивно.
У нападу проблеми весь сезон.
У вас є один з найкращих ресиверів, Адамс.
Тож яка відповідь?
24 ГОДИНИ ПО ТОМУ
«Рейдерс» прийняли деякі рішення вночі.
Які саме?
О першій ночі за східним часом «Лас-Вегас Рейдерс» оголосили
про звільнення головного тренера, Джоша Мак-Деніелса,
і менеджера, Дейва Зіглера.
Приголомшливе рішення від «Лас-Вегас Рейдерс».
Буквально шокуюче.
І трохи зрозуміле.
Якщо послухати Даванте Адамса, поважного лідера команди,
в Лас-Вегасі гра пройшла не дуже.
Так, зрештою, це необхідні зміни.
Тут важлива ефективність,
і якщо це ми не досягаємо результатів,
чи це тренери їх не досягають,
чи хто б то не був, розумієте,
така вже ця ліга.
Мак-Деніелс вибув з «Лас-Вегаса».
КОЛУМБІЯ, ПІВДЕННА КАРОЛІНА ЛИСТОПАД, 2023
А тут гарно.
З поверненням.
Це так круто.
ВІТАЄМО ВДОМА ДІБО СЕМЮЕЛ
У нас вихідний тиждень в Південній Кароліні.
Можна прийти і присісти 700 разів.
Південна Кароліна для мене все.
Ларрі!
Тут я народився і виріс.
Ось він я. Всеамериканський футболіст.
Тут я навчився всьому.
Тут я виріс тим, ким є сьогодні.
Тачдаун, «Південна Кароліна»!
Бентлі кидає м'яч, і його впіймав Дібо Семюел!
Дібо Семюел пережене кого завгодно.
Тиснуть, він один, і Дібо впіймав!
«Південна Кароліна» проти «Джексонвілл Стейт». Пішов до Ксав'єра.
Єдине, що зараз чутно…
Не скажу, що він прямо мій ментор,
бо коли ми зідзвонюємось, ми просто сміємося і жартуємо.
Та дзвоню йому перед кожним матчем, щоб він зосередився.
Тепер гратиму швидше. Треба грати ще швидше.
Сказати йому, що головний тут він.
І що йому все вдасться.
Просто звалиться на голову.
Вперед, Ксав, бро.
Кинь 17-му.
Раттлер дивиться, біжить полем.
Леґетт впіймав!
Леґетт відірвався, тачдаун!
«Південна Кароліна».
Дібо Семюел вітає його.
А він і так, і ось так…
Дібо Семюел спілкується з Леґеттом.
Так. Сказав: «Певно, побачимося в лізі наступного року».
Так, точно.
Радий повернутися завтра додому. Тренування вже в понеділок.
Готовий до роботи. Повернуся вперше за три тижні.
Час підготуватися до Джексонвілля в неділю.
Фани «Найнерс» думають: «Одужуй».
-Так. -Повертайся в гру.
Пропустив минулий матч, і «Найнерс» програли три поспіль.
Він їм конче необхідний.
Це були важкі три тижні.
Не пам'ятаю, щоб програвав три поспіль з часів ковіду в 2020-му.
Як на мене, з плечем усе гаразд. Я готовий до гри з Джексонвілл.
За лаштунками з Джорджем Кіттлом, і слухай,
не секрет, що ти фанат WWE.
Як вважаєш, є щось схоже між фанатами американського футболу і WWE?
Палкі люди, що важко працюють і люблять докладати зусиль.
Реслінг — важлива частина мого життя.
Джордж Кіттл — фанат реслінгу,
і перед матчем він мав змогу потиснути руку
мексиканському лучадору, Пентагону-молодшому.
Я був у масці Пентагона на матчі в Мехіко у 2022-му.
Відзначив перший даун жестом zero miedo, що означає «без страху».
Він опускає три пальці, це «без страху».
Я перейняв це у нього, його переможний жест.
Penta El Zero Miedo.
Кіттл, перший даун.
Я відвідав останні чотири чи п'ять «Реслманій».
І зміг взяти участь там цього року.
Це Джордж Кіттл.
Кіттл щойно усунув Міза!
Я ніби стаю маленьким хлопчиком, коли бачу зірок WWE.
Як справи, пане?
-Все гаразд? -Чудово.
-Моя дружина. -Вітаю.
-Дуже радий знайомству. -Так.
Мені скоріше 13, ніж 30,
тож коли я бачу всіх цих реслерів,
щоразу я в повному захваті.
Це так круто. Я як дитина в магазині солодощів.
-Як настрій? -Чудовий.
-Тіло як? Не болить? -Ні.
-Все чудово. -Добре.
Ви, хлопці, круті.
Мені подобається, що ви граєте агресивно.
Не просто бігаєте і падаєте.
-Так. -Боретеся за кожен сантиметр.
Сьогодні на каналі: члени «Сан-Франциско Фортинайнерс»,
включно з Джорджем Кіттлом, який минулого року
був на «Реслманії».
Приємно бачити тайт-енда, якому не треба зустрічатися
з Тейлор Свіфт, щоб стати відомим.
Щоразу, коли я на матчі WWE, я думаю:
«Хотів би я вийти на ринг».
У мене є певні обмеження,
бо згідно з моїм контрактом
дурниці заборонені.
А подумки я такий: «Треба купити величезний ринг
собі додому в Нешвілл, щоб потренуватися».
А інший голос каже: «Не роби цього поки,
бо ти ж справді почнеш тренуватись, а тобі не можна».
Це вічна гойдалка.
На щастя, Карлі завжди поряд, щоб стримати мене.
У нас дійсно був ринг на подвір'ї,
коли ми робили фотосесію, і, думаю, це не востаннє.
Колись він буде у нас в сараї,
сподіваюсь, коли він буде вже на пенсії.
Хто знає? Побачимо.
Сьогодні пройде матч у важкий вазі.
ТИЖДЕНЬ 10 «ФОРТИНАЙНЕРС» ПРОТИ «ДЖАГУАРС»
Цікавий буде матч, мабуть, найцікавіший в НФЛ.
У «Найнерс» 5-3, перше місце в західному НФК.
У «Джагуарс» 6-2, перше місце в південному АФК.
Команда Сан-Франциско,
на яких минулого місяця дивилися і думали:
«Хто ж їх переможе?»
Вони програли тричі поспіль. Чи зможуть вийти з цього?
Вагома причина, чому вони програвали,
Дібо Семюел, зіграв рівно вісім снепів після отриманої тріщини
лівого плеча. Він повернувся.
-З поверненням. -Так точно.
Покажи, чого їм бракувало.
Знайди своє місце. Знайди те темне місце.
Дібо!
-Погнали, брате. -Радий повернутися?
Так точно.
Я знаю, як сильно він хотів повернутися.
Враховуючи, що ми програємо, коли його немає.
Але коли він повернеться, і він здоровий,
а нашу команду приперли до стінки,
це саме той час, щоб він повернувся.
-Готовий грати? -Так, на всі сто.
Отже, повернувся Дібо Семюел, і це має неймовірний вплив на гру
в плані захисту і нападу.
А також в плані позитиву, з яким він грає у футбол.
Це неймовірне відчуття,
бо я не грав вже три тижні,
треба було трохи розігратися.
Повернутися до моєї рутини.
Ось і всі на своїх місцях,
і Дібо Семюел біжить енд-ераунд.
Я все зроблю.
-Радий повернутися. -Га?
-Радий повернутися. -Я радий, що ти тут.
Ще б пак.
Дібо завжди є важливою частиною плану гри,
треба зробити щось в плані захисту, щоб вивести його з гри,
і зазвичай, коли це вдається, у нас є ще купа хлопців,
які зможуть добре зіграти.
Айюк, зараз моя черга забивати,
а за тобою, Дібо, решта гри.
Розіграємо «зоопарк»?
Другий даун і один.
Кіттл рухається вправо.
Перді в центрі, пас з п'яти кроків.
Кидає м'яч на бокову лінію.
Кіттл! Впіймав і побіг!
Тачдаун!
Ось так!
Запалимо, крихітко!
Ось так!
Джордж Кіттл бере 66 ярдів, оце так.
-Ось так. -Ось так.
Куди подівся м'яч?
Де м'яч?
Можна його мені? Ну-бо.
Я дам вам інший. Дякую.
Я дам вам інший. Так, дай їй інший.
Лайнбекером мене не налякати. Байдуже, хто він.
Він нічого мені не зробить. Це неповага.
Джордж Кіттл
сам на сам з лайнбекером у зовнішній зоні.
Легко впіймав і побіг підстрибуючи
до самої кінцевої зони.
Останній ярд буквально пройшов пішки.
Я бачив, що він впав, і просто йшов.
Я тебе люблю, але ніколи так більше не роби.
Але ж було круто.
Круто ж?
Сподобалося, як я пройшовся?
Сподобався такий тачдаун?
Коли ти зробив оце… було супер.
Я думав, аби ти тільки м'яч не впустив.
Та нізащо.
Джордже, якого біса це було?
Ти про що?
Чому ти чекав на м'яч?
-Що? -Як м'яч опинився
-на трибуні? -Кинув, що було сил.
-Я був дуже радий. -Ти всі зберігаєш?
Так, тачдаун зробити важко.
Раніше не зберігав, але вирішив, що чому б ні.
Приємний сувенір.
Є певні ігри, з яких я залишав м'яч,
а десь рік чи два тому, я вирішив зберігати всі.
Їх прикольно дарувати чи просто тримати.
Я й джерсі свої теж зберігаю. Вже два роки.
-З кожної гри? -Так.
-Непогано придумав. -Цьомки.
Привіт, Джордже.
-Твоя черга. -Я чекав свого часу.
Третя чверть, залишилося 1:35.
Передає м'яч, енд-ераунд до Дібо, біжить з правого боку вліво.
Зона вільна. Дібо десять, п'ять, тачдаун!
«Фортинайнерс» почали матч після трьох поразок поспіль.
А я вам казав.
І багато хто сумнівався, чи зможуть вони позмагатися з елітою НФК,
і це була їхня відповідь.
-Знову забиваємо 30. -Тридцять чотири теж непогано.
Привіт, любий. Не відчуваю зараз рук.
Люблю тебе.
-Молодець. Це було круто. -Було весело.
Перед матчем з «Джагуарс» один ветеран
дав Клер свою форму, типу як обмін джерсі.
І я тоді трохи розгубилася,
а потім побачила напис на спинці.
І я вже правда ледь стримала сльози.
Джордже, повірити не можу. Він дав мені це і сказав:
-«Я носив це в Афганістані». -Здуріти.
-Можна подивитись? -Це з Афганістану.
Бачив. Хтось тегнув мене у Твіттері.
Так, боже мій. Я почала ридати.
І я спитала, чи справді він хоче дати це тобі.
Це дуже круто. Треба поставити в рамку.
Так.
Круто ж, правда?
Це найкрутіший подарунок у моєму житті.
Точно найкрутіший.
«Джорджу Кіттлу, кандидату на нагороду, за підтримку ветеранів,
від імені всіх бойових ветеранів,
хочу подякувати за все, що ви робите, щоб допомогти
моїм братам і сестрам по зброї.
З повагою, сержант Кріс, 173-тя і 82-га повітряні бригади».
Наступного ж тижня ми допомогли йому і його дружині прилетіти на матч,
і вони чудово провели час.
Тож я мав можливість зустріти його.
Як справи, друже? Дуже тобі дякую.
-Немає за що. Звичайно. -Дякую, що прийшов.
-Твоя дружина? Вітаю. -Так, Крістіна.
-Привіт. Дякую, що змогли прилетіти. -Дуже дякую.
-Вперше на «Левайс Стедіум»? -Взагалі-то вдруге.
Бачив тебе вранці в кепці.
У нас не так багато можливостей подякувати ветеранам,
бо їх або рідко бачиш, чи не знаєш, що вони ветерани,
особливо щодо тих, хто служив все життя
Сполученим Штатам Америки.
Тож для мене вони герої.
А ну пішов звідси.
Передайте мені той довбаний м'яч, ну-бо!
На другому дауні Перді кидає м'яч Джорджу Кіттлу.
Хімія між ними була помітна з самого початку.
Ось так!
І гра продовжується, принісши їм 23 ярди.
Другий і гол. Перді, шотган.
Збирається кинути м'яч.
Глибоко в кінцеву зону, Кіттл відкритий.
Тачдаун, «Фортинайнерс».
Кіттл просто на висоті останні п'ять з шести матчів.
-Так! -Ми знову в ділі.
Ми знову в ділі.
Так, хлопці. Вперед!
Кіттла не зупинили на кутовому маршруті.
-Весело. -Молодець, бро.
-Мене не блокували. -Молодець.
Обожнюю бути відкритим.
Це добре для нас.
Кінцевий рахунок: «Фортинайнерс» — 27, «Тампа-Бей» — 14.
Так!
Дві перемоги поспіль. Тепер у них 7-3.
-Тобі я теж одну взяв. -Монету?
Ні, джерсі з матчу.
-Круто. -Справжня джерсі гравця.
Це круто.
-Від «Найнерс». -Неймовірно.
-О так. -Точно.
Боже мій.
Доведеться купити ще щитки.
Один, два, три.
-Дякую. -Дякую.
-Дуже вам дякую, хлопці. -Так.
ДЕТРОЙТ ПРОТИ ВСІХ
Прошу всіх встати на секунду.
Поверніться і подивіться в кінець кімнати.
Отже, що там написано?
Алексе, що написано зверху?
Написано: «Остання перемога в плей-оф — 1992».
Так. Декере, що далі?
«Останній дивізіонний чемпіонат — 1993».
Ясно. Чарльзе, що наступне?
«Останній чемпіонат ліги — 1957».
Добре. Прошу всіх сісти.
Панове, ми створюємо спадщину вже зараз. Саме зараз.
Наша команда у надзвичайній ситуації,
але все залежить від нашого підходу.
Ось що я думаю.
Ось чому цей дивізіонний чемпіонат проходитиме у нас.
Вони мусять пройти через нас. Нехай. Якщо ми муситимемо піти, ми підемо.
Але ось це важливо, панове. Кінець у ваших думках, ваша мета.
Наш спадок зароджується зараз.
Що ви думаєте про вашу команду після вихідного тижня,
починаючи останні дев'ять матчів?
Ми чудово налаштовані.
Ну, у нас попереду ще багато роботи.
Якщо подивитися на таблицю плей-оф, ми
перші в нашому дивізіоні.
Але все може швидко змінитися.
Чудовий початок, 6-2, але потрібно бути краще.
І краще б вам вдосконалити свою гру
на решту цього року, бо так роблять найкращі команди.
Десятий тиждень НФК. «Лайонс» протистоятимуть «Чарджерс».
Звідки ти в Каліфорнії?
Округ Оріндж.
-Це де? -Відносно Лос-Анджелеса?
На південь 50 хвилин.
То багато твоїх приїде подивитися гру?
Лос-Анджелес — особливе місце для мене.
Я вчився в університеті Південної Кароліни.
Коли я був підлітком, їздив у Комптон,
звідки родом мій батько, і тренувався там щовихідних.
Тож Південна Кароліна і Лос-Анджелес — це мій дім.
Мені здається, в Лос-Анджелесі інше повітря.
Мені надважливо перемогти в Лос-Анджелесі,
бо коли я був новачком, коли грав там,
дуже хотів повернутися. Був мій день народження.
Прийшла моя родина.
І вони не кинули йому жоден пас,
тож він був засмучений цим, він хотів зіграти перед друзями.
Цього разу я просто хочу зіграти заради людей,
які прийдуть мене підтримати.
-Я люблю тебе. -Ага.
Заради друзів і родини, всіх, хто прийде.
Все, я пішов.
Я мушу перемогти, бо для мене це повернення додому.
-Ще побачимось. Люблю тебе. -Бувай.
Шотган-снеп, шукає ціль.
Амон-Ра Сент-Браун на лінії 15 ярдів.
Сент-Браун знову впіймав м'яч.
Він у Лос-Анджелесі місцевий.
Амон-Ра Сент-Браун, більше сотні вже шостий раз
за останні сім матчів.
Саме так! Це я зробив!
Шість за 124. А це 33.
Вони повертаються до нього, з ними захисник,
але він зміг зайти.
Амон-Ра Сент-Браун.
Для нього це чудово.
Про що ти взагалі? Крутота.
Він повернувся додому з купою друзів і родиною
і подарував їм ось цей тачдаун.
-Оце так забіг. -«Лайонс» 7-2.
Неймовірна перемога над «Чарджерс» у західному дивізіоні.
І неймовірне повернення додому для Амона-Ра Сент-Брауна.
Неймовірно. Він просто скеля.
Він все для нас робить. Бігає маршрути, пасує, робить третій даун.
Що вам треба? Він зробить.
Він володіє м'ячем, це Сент-Браун.
Промову!
Гей, це моя довбана колиска, про що це ви взагалі?
ЛИСТОПАД, 2023 ДЕТРОЙТ, МІЧИГАН
Як справи? Брати Сент-Браун знову в етері з черговою серією.
Тиждень 11, «Лайонс»-«Берс».
Я чекав цього.
Не знаю, ти чекав чи ні?
Відмітив у календарі.
-Справді? -Так.
Кажуть, «Лайонс» обіграють їх на 10 очок. Що це значить?
Значить, що у вас вірять.
Ми аутсайдери, а вас підтримують.
-Ось що це значить. -Але можна детальніше?
-Про що? -Чому саме на 10 очок.
Грати проти «Берс» завжди весело.
Хоча б тому, що мій брат у тій команді.
Який у нас з тобою рахунок?
-Не знаю. -Три-один.
Багато жартівливих образ, розмов по FaceTime.
Вони втягують у це друзів, родину.
Вони хочуть перемогти. Обидва хочуть, тож стараються
роздратувати один одного.
Говориш складно, тож краще б не програв.
Я не говорю про перемоги чи поразки.
Просто кажу, краще б не програв.
-Я нічого не казав. -Краще не треба,
-бо на наступному подкасті… -Ви хороша команда.
-Боже, сподіваюсь… -Дуже.
ТИЖДЕНЬ 11 - ЛИСТОПАД «БЕРС»-«ЛАЙОНС»
Тиждень 11, Детройт.
Скажу про Сент-Браунів,
які мають чудові незвичайні імена
і чудові стосунки.
Вони грають один проти одного вже вп'яте в НФЛ.
Дивись.
Це завжди дуже весело.
Родина завжди присутня, тож вони можуть побачити все.
Крута джерсі, особливо на спині.
-Це друг зробив. -Круто.
Спробую покликати їх сюди.
Ти чуєш свисток, коли він так робить?
О так. З самого дитинства.
Привіт.
Фото вийшло б краще, якби він був у блакитному.
І я про те ж. Блакитний пасує тобі більше.
Бачити їх обох завжди весело.
Отже, я лише хочу, щоб з ними все було гаразд після гри.
І щоб їм було весело. Це все, чого я хочу.
Не хочу цього казати, але вони фанати «Лайонс».
Це його третій сезон після університету…
Ось і Міріам, уродженка Німеччини,
яка навчила всіх своїх синів німецької.
Ось і Джон Браун, триразовий Містер Світ
і дворазовий Містер Всесвіт у 80-х.
Сьогодні прийшла вся родина.
Будь на висоті, друже. Вперед.
-Будь на висоті. -Погнали.
Боже, нас побачили в Німеччині по телебаченню.
-Що? На камеру? -Так.
Стефані щойно написала.
Третій і гол з сьомого «Берс».
Гофф у формації емпті шотган.
Приймає снеп, відходить, кидає в кінцеву зону…
Впіймав! Тачдаун, «Детройт Лайонс», Амон-Ра Сент-Браун.
Гофф запустив м'яч, як ракету.
Гофф такий: «Краще б тобі спіймати, бо я вже кинув».
Ми знали, що «Берс» не пройдуть в плей-оф.
Тож так, ми трохи більше вболівали за «Лайонс».
Гофф у формації шотган.
Відходить, шукає ціль, кидає в центр.
Перехоплено «Берс».
Кому він кинув? Амон був відкритий.
Чому він не кинув йому?
Амон був відкритий. Чому він не кинув йому?
Кидай тому, хто здобуде перемогу.
Шотган, Філдс починає зліва,
йде вправо, переслідує Гатчінсон, кидає.
Впіймав Екванімеус Сент-Браун.
Молодець, ЕБ.
Брат Амона-Ра ловить м'яч і приносить команді перший даун і 13 ярдів.
Філдс відходить, шукає ціль, маневр, кидає далі по полю.
Впіймав. Тачдаун, Ді-Джей Мур.
Боже мій.
Десь під кінець вони почали трохи відставати і програвати.
Було трохи сумно, мені принаймні.
Боже мій. Мене зараз знудить.
У «Берс» 26, у «Лайонс» 14.
Я так нервую, бо я вірю в «Лайонс»,
і я знаю, на що вони здатні.
Це кінець. Гру закінчено.
Люди йдуть. Повільно.
Це кінець.
-Коли рахунок був 26-14… -Вони вирішили піти.
…я думав, що цього не може бути, що ми не можемо
програти «Берс».
Я цілий рік знущався над братом,
казав, що «Берс» погана команда.
Я сказав на подкасті, що ми виграємо.
Тож рахунок 26-14, і я думаю, який же веселий буде подкаст.
Бо він точно сміятиметься з мене.
Треба забити. Хтось мусить забити, ну-бо.
Вперед, «Лайонс». Ну-бо, хлопці.
Залишається 3:54.
Гіббс вліво від Гоффа, той виходить з шотгану.
Джаред відходить, дивиться вправо, кидає.
Впіймав. Перший даун, Амон-Ра Сент-Браун.
«Лайонс» мусять піднатиснути.
Краще б їм швидше забити голів.
Залишилося 3:15, «Лайонс» на 32 від Чикаго.
Дивиться, виходить вперед,
кидає вглиб, впіймав, Джеймсон Вільямс.
Він був відкритий. Тачдаун, «Лайонс»!
І «Лайонс» знову в грі.
Давайте гучніше. Ну-бо, вставайте.
Неймовірний розіграш. Третій даун і дев'ять, Чикаго з власних 26 ярдів.
«Лайонс» мають зупинити їх і повернути м'яч.
Філдс кидає глибокий пас.
Але пас не завершено.
Так!
-Жодних прапорців. Вперед. -Давайте піднатиснемо!
«Лайонс» пробили пант. Залишилося 2:44.
Благаю, без перехватів…
прошу…
Я сяду, вибачте.
А ось і «Лайонс».
Амоне, переможний тачдаун, давай-но.
Снеп Гоффу, відходить, шукає ціль.
Кидає, впіймав Амон-Ра.
О так.
Сент-Браун, прямо перед батьками, зі своїм братом на іншому боці,
проводить неймовірну гру.
-Ну ж бо. -Мене трясе.
Боже, така гра, здуріти можна.
Залишилося 26 секунд.
Мене трясе.
Вперед. Ось прямо зараз. Ну ж бо.
Френку, ще один. Погнали.
Перший і гол з середини першого
у «Лайонс», вони відстають на п'ять.
Джаред нахиляється, снеп, передає Монтгомері.
Тачдаун, «Детройт Лайонс»! Вони знову попереду.
«Лайонс» виграють цей матч.
Ось так!
Так!
Бруклін, воно все на твоєму волоссі!
Це знову було ідеальне завершення.
Ти думаєш, що програєш, але виграєш. В цьому вся краса футболу.
Можеш повірити? Їм пощастило.
Оце так матч, боже…
Де Амон?
-Він за тобою. -А ось і він.
А ось і він.
Святкуємо!
Що я тобі казав?
Ви думали, ми виграємо чи ні?
Я думав, що гра з самого початку буде важкою,
але на мою думку, ви все одно програли.
Для мене це поразка. Це не можна вважати перемогою.
Треба над цим попрацювати.
Треба багато чого пропрацювати. Дуже багато.
Легка перемога.
-Не легка. -Щойно хотіла сказати,
легкою вона точно не була.
Я не думала, що вам вдасться перемогти…
Я вже втратила надію.
Тачдаун Джеймо? Джеймсона?
Так, це був початок.
Але ви все ще відставали від них.
На шість очок?
Так. Ще цілий тачдаун,
а часу вже було обмаль.
А захист їх зупинив.
Так, а потім у мене з'явилася надія!
-Ти такий танцюєш. -А вони просто дивляться.
Вони підходять до тебе і думають:
«Краще його не чіпати».
Дайте потанцювати. Не чіпайте мене.
Бруклін, дозволь дещо сказати.
Гаразд. Ні, не треба мені показувати.
Я вже всі їх бачила.
Не кажи, що бачила все.
-Гаразд. -Це в його ДНК.
Це все від мене. Але вона теж добре танцює.
Вона брала участь в музичному шоу.
Музичне шоу…
Так, танцювала на телебаченні.
Так, дай покажу тобі дещо.
Це я на роликах. Знаєш, як це важко?
Можу собі уявити.
-О так. -Подивися, він висунув язик.
Я не можу…
Звісно ж це в тебе від мене. Ти все перейняв від мене.
-Ясно. -Все.
Ну, в спортивному плані.
ЛАС-ВЕГАС, НЕВАДА ЛИСТОПАД, 2023
У «Лас-Вегас Рейдерс» новий початок.
Антоніо Пірс став новим лідером команди,
новим тренером.
Настав новий день, новий розділ, нова епоха і новий спосіб мислення.
Який саме спосіб мислення? Гордість за «Рейдерс»,
відданість майстерності
і тому, щоб наші колишні гравці, фанати
і «Рейдер Нейшен» пишалися тим, що бачать від нас на полі.
Останні п'ять днів були доволі напруженими.
Так, вони були доволі напруженими.
Багато переміщень, багато змін.
Спираючись на атмосферу у штабі,
мені було якось ніяково.
Я міг віддати всього себе команді.
Але коли ми внесли ці зміни, команда ніби оновилася.
Ну, як відчуття? Приємно ж трохи розігрітися?
О так. Дуже приємно. Мені потрібен був час…
Я вважаю, коли добре почуваєшся
Сьогодні день, коли треба швидко дивитися і забивати.
Я маю бути в штабі о 18:30.
Ось так. Непоганий був звук.
Як атмосфера в штабі?
Набагато краще.
Бро, у нас звільняли трьох тренерів.
Нам просто треба було щось нове.
Не те щоб хлопцям не подобався Джош,
просто, як я тобі вже казав, у нас були гарні стосунки.
Але все було однаково, і якось це стало рутиною,
що ми почали програвати. Ми виходили на поле,
а суперники нас просто чавили.
Забий його, Даванте.
-Так! -Це був патт.
Гарний патт.
Таке саме сталося з багатьма командами,
і вони знаходили спосіб це подолати і якось дограти сезон.
І саме це ми й намагаємось зараз зробити, дограти сезон
і згуртуватися навколо Антоніо.
Великі зміни в «Лас-Вегаса».
Джоша Мак-Деніелса, головного тренера, звільнили.
Новий тренер — Антоніо Пірс.
Даванте сказав, що на стадіоні тепер інша атмосфера.
Усі раділи чомусь новому.
Перший пункт порядку денного у середу —
заміна Джиммі Гаропполо на новачка Ейдана О'Коннелла.
Що ти про це думаєш?
Я підписався під цим,
тож така вже реальність.
Я люблю Джиммі, і він чудовий хлопець,
але, знаєте, щось мало статися, щоб у нас
з'явився шанс на перемогу,
і, якщо чесно, щоб я залишився у «Рейдерс».
Погнали, крихітко.
Якщо зіграємо достатньо добре, ми їх порвемо.
І на поле вийшов Ейдан О'Коннелл.
Напад «Рейдерс» мав певні труднощі цього року з тим,
щоб знайти свій ритм гри.
-Гаразд. -Погнали.
Давайте енергійніше, хлопці.
Перший даун і десять, Джейкобс виходить назовні,
блок від Даванте Адамса, перший даун.
-Ні, пане… -Я щойно…
Ні, пане.
Передача ресиверу.
Майєрс зліва, блок від Адамса,
йде всередину, тачдаун, «Рейдерс»!
І блок Адамса відводить їх до краю.
Гарна робота від Адамса,
який приносить користь, хоча не володіє м'ячем.
Ось так! Погнали.
Ось так.
Так тримати, вони приставили до тебе двох.
-У нас буде шанс. -Не хвилюйся про це.
Для мене це дуже дивно, але я мушу робити те, що треба.
Я ще ніколи в житті з таким не стикався.
Але я це зроблю. Вже як є.
Зробімо те, що мусимо, — переможемо.
Вся справа у вигляді.
Ми не можемо добре нападати кожної гри,
у мене буде лише один пас, бо я найкращий ресивер,
тож взагалі-то я мав би прийняти більше пасів.
Але якщо вже так, це теж може спрацювати
в 15 разів з 17, і ніхто не скаржитиметься.
Це може бути трохи дивно, але ніхто не скаржитиметься.
І у Даванте Адамса перший пас.
Даванте, чотири захоплення, 34 ярди.
За останні чотири гри у нього в середньому лише 35 ярдів.
Джейкобс пробиває собі шлях до лінії голу.
Подивіться, він витягнув м'яч заради тачдауна.
Якщо ви фанат «Рейдерс», ви, певно, радієте тому,
як ця команда зіграла сьогодні завдяки змінам за цей тиждень.
-Місію виконано. -Місію виконано.
О так.
-Вітаю, гіганте. -Дякую.
-О так. Ти вже знаєш. -Так точно.
І Антоніо Пірс виграв свій перший матч в якості головного тренера.
Ти ж знав, що я хотів підкласти тобі свиню?
Я й думав, чи займеться сейфті своєю справою, чи ні.
-Ні. -Ні.
Все добре. Дякую тобі. Дякую, босе.
Як я вже казав…
є перше і друге місце, і ти точно не на другому.
-Для мене це важливо. Дякую. -Щасти.
Я радий за вас, хлопці.
Вам було дуже важко останні два тижні. До біса.
«Рейдерс»!
Ще дещо.
Відбулося багато чого.
Багато уваги, багато різних позицій,
але ми знаємо, що найважча позиція в грі — це квотербек.
Думаю, треба виказати повагу Ейдану О'Коннеллу.
Кожну гру важко виграти. Тож виграти з рахунком 30-6 —
дуже важливо для нас, бо минулий тиждень
був для нас найгіршим.
Вони нарешті щасливі.
Я навіть не впізнав «Рейдерс» після минулого тижня.
Це змінило думку всього світу щодо перспектив цієї команди.
Ось і тато.
Бачиш татка?
Привіт. Сподобалася гра?
Ми виграли.
У нас більше 20 очок.
-Так. -Так.
Я дійсно хотів перемогти сьогодні.
Як я вже сказав, і я справді так вважаю. Якщо все наче добре,
але я не можу зіграти, як мав би, то вже як є.
Розумієте, радше так… бо я хочу перетворити 30 на 50.
Ось чому я хочу торкнутися м'яча.
Але якщо ми зможемо переважати настільки…
Переклад субтитрів: Анастасія Аносова