Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sa mnom je bivši vatrogasac Birger Larsson zvani Plamen.
Svake godine, od 1966., sudjelujete u biciklističkoj utrci Vätternrundan.
Da.
Što očekujete u idućoj utrci?
Koji rezultat želite postići?
Ne zanima me rezultat, samo se želim zabaviti.
Vozim to rekreativno, rekao bih.
-Zvuči divno. -Da.
Najvažnije se zabavljati.
Rezultat nije važan.
-Brže! -Hajde.
Bravo, sestro.
IZVAN STAZE 2
-Bok! -Bok.
Baš lijepo.
Da.
Prozori su novi.
Odvodi su novi, fasada je nova.
Mogla bi biti žuta, da se uklopi.
Nije li bilo oštećenja od vode?
Prije tri godine.
Ne brini se.
-Bok, napokon. -Bok.
-Kasnimo. -U koliko je sati?
U pola.
Pola je.
Ne kasnimo.
-Terapija. -Pozdrav, Klara i Daniel Wielander.
Dobro došli!
Aha, i to ide unutra?
-Naravno. -Da.
Žurim se na terapiju za alkoholičare.
Dobro.
Ali… Lisa!
Zdravo.
Kakav šok! Nismo se vidjele sto godina.
Doista.
-A tko je to? -Hej. Anders.
-Moa. -Drago mi je.
Zgodan je.
Stara prijateljica.
Da, vidim.
Čime se baviš?
I kakav je to sportski izgled?
-Pa… -Lisa ide na Vätternrundan.
-Što? Zvuči teško. -Ti više ne radiš za šankom?
Ne. Propila bih se da sam ostala, stvarno.
Kad smo kod toga, staro društvo izlazi večeras.
Aha.
-Oprostite. -Evo me.
Moraš doći, poslat ću ti poruku.
-Bit će super. -Može.
-Dođi i ti. -Može.
Prvo bih ovo rekao.
Time što ste uopće došli
pokazujete da doista želite riješiti problem.
Oprostite, moram…
Ne znam, imam dojam…
Osjećam se kao da zajedno vodimo tvrtku,
a ne kao da smo par.
Dobar smo tim.
Ne sjećam se kad smo zadnji put nešto radili zajedno.
Samo ti i ja.
A da nije bila uključena Vera, naša kći.
Misliš da mi je previše stalo do Vere?
Ne, uopće nisam to htjela reći.
Nego…
Jednostavno više ne osjećam bliskost.
Kad gledamo TV, na primjer.
Ti sjediš u naslonjaču na drugoj strani sobe.
A ja sjedim ovdje.
To je nekako hladno.
Da, ali to je najudobniji naslonjač.
Razlog je jednostavan.
Mislim da trebate naći zajednički interes.
Nešto što nema veze s Verom.
Istraživanja pokazuju da sretni parovi svašta rade zajedno.
Volio bih da nešto radimo zajedno.
Ali moramo pričekati da prođe utrka.
Da, naravno. Ja nemam vremena za rekreaciju.
Pa, ideš na plivanje.
-Koliko često? -Ne možete zajedno na utrku?
-Ja sam u kategoriji devet. -Da.
Do devet sati.
To je velika brzina, teško bi ona mogla.
Da, to bi mi bilo malo teško.
A koliko je to važno?
Biste li razmotrili mogućnost kompromisa?
-Idući tjedan idem u Antibes. -A da?
Da. Stéphane je ondje izgradio novu kuću.
-Ne zove li se Stig? -Ne, misliš na Feffea.
Stig mi je za ševu.
Dobro, i Stéphane je.
Ali živi daleko.
Moraš imati više opcija.
Mislim da ću se ja držati jedne.
Što ćeš kad te se zasiti?
Kad te zamijeni?
Anders nije takav.
Ne?
Možda ne još. Ali budi sigurna da će se to dogoditi.
-U braku ste? -Nismo.
-To je dobro. -Zašto je dobro?
Čim ti stavi prsten, mislit će da je siguran.
I onda će početi spavati s drugima.
Ako ne već prije.
-Anders bi stalno bio s nama? -Da, naravno.
-Imala bih svoju sobu? -Da. Ako to nije preskupo.
Bok.
Da nešto napravim?
-Da. Pazi na umak. -Može.
Lijepo, zar ne?
-Jako. -Da.
Prva ćeš birati sobu. Mama i ja uzet ćemo što ostane.
-Sigurno? -Ako to dobijemo.
Hvala.
U četvrtak imaš poslovnu večeru?
-Da. -U utorak radim dulje, da znaš.
-Dobro, može utorak. -Idi u krevet, doći ću ti čitati.
Laku noć!
-Čekaj, kvragu. Utorak? -Da.
Jens i ja htjeli smo planinariti u utorak.
-Ne možete u srijedu? -Jens ima nešto u srijedu.
Onda pišem planinarenje u utorak.
Pošalji mi poruku.
-Pa ću se sjetiti da trebam pitati Jensa. -Da.
I nisu svi odgovorili dolaze li na roštilj.
-Moramo to doznati. -Možemo li otkazati? Prestresno je.
Ne, već smo pozvali ljude.
Kvragu.
Što je?
Jens je rekao da će srediti smještaj za pripreme za utrku.
Ali sve je puno.
Ne možeš biti kod tate? Živi blizu.
Dobra ideja. Ali znaš kakvi su sestra i stari.
Naporno. Nešto ću smisliti.
Sjest ću kraj tebe.
Mislim da želim razvod.
-Što? Razvod? -Da.
Molim? Nećemo se razvesti.
Mislim da bi tako bilo najbolje.
Za oboje.
Ali ne možemo… Kvragu, idemo na terapiju.
-Trudimo se. -Znam. Ali…
-Da? -Trudimo li se doista?
Da. Ili sam to barem mislio.
Mislim da je tako najbolje.
Mislim da ću sada i ja nešto popiti.
Bože!
Kvragu, misliš da je čula?
Trebamo nešto veće.
Dragi, znaš da mi je dovoljno velik.
Mislio sam na kuću.
Da.
Da. U ponedjeljak počinje prodaja.
Želiš li kuću?
Voliš li me?
Ne, samo je zabavno spavati s nekim.
Želim vode. Ti?
Aha. Kočnice su…
-Je li upoznala nekog drugog? -Naravno da nije.
-Što je onda? -Ne znam.
-Hej. -Bok.
-Kako si?
Ili…
Misli da se samo bavim onim što je meni važno.
-Dobar bicikl. -Oduvijek si takav.
Psihoterapeut kaže da idemo na Vätternrundan.
Ne znam kako bi nam to pomoglo.
Meni to zvuči odlično. Iduće godine ćeš devetku.
Zajednički projekti pomažu.
Da, čitao sam studiju o tome.
Šalite se? Naporno treniramo.
Misliš da imam petero djece, a nikad nisam radio kompromise?
Kompromisi su užas, onda nitko nije sretan.
Sigurno ne želi to bez veze.
Slažem se s Jensom. Kažeš da ti je brak ugrožen.
-Pa nećeš si odrezati ruku. -Ne, obje noge.
-Idemo li? -Idemo.
Lijepo.
-Bok, zlato. -Bila si na plivanju?
Da.
Jesi li gladna? Što si jela u vrtiću?
-Jeli smo juhu. -To zvuči dobro.
Vlak kreće.
Slušaj.
Htjela bih otići na tjedan dana.
Da oboje možemo na miru razmisliti.
Kako to misliš otići?
Ne možemo…
Ja ne mogu više ovako.
Mislim…
Mislim da trebamo ići zajedno.
Na Vätternrundan, ti i ja.
Psihoterapeut je rekao da bi nam to koristilo.
Ali…
Nije mi toliko važna kategorija devet.
Bilo bi nam lijepo. Mala pustolovina.
Klara, molim te, kvragu.
Dajmo si šansu.
Što kažeš?
Suho grlo.
Evo torte.
-To. -Lijepo!
Zar ne?
-Cijelu noć sam pekla. -Da, vidimo.
Tako. Hvala, dušo.
Oprosti, zaboravio sam ti ime.
-Sanna. -Sanna, da. Odlično.
Dobro.
Želio bih…
Htio sam…
Ljudi, molim malo pozornosti.
Prije…
Prije tri godine
našao sam ovu fantastičnu ženu…
Pa, pijanu na klupi u parku.
Sad nešto drugo ima u čaši.
Koliko znamo.
Tako je.
Ali…
Sada želim reći
da su mi to najljepše tri godine života.
Zato, Lisa…
Beatrice Nylander.
Želiš li
biti moja žena?
Majke ti!
Jesi li dobro?
Ajme, oprosti!
Nadam se da ti je dobro. Ako nije, nađi nešto drugo.
-Bit će dobro. Hvala ti. -Dobro.
Bok.
Oprosti.
Bilo mi je mučno poslije treninga.
-Nije važno. -Sigurno?
Sasvim sigurno.
Ali…
Nisi mi odgovorila
na pitanje.
Želiš li mi biti žena?
Malo je čudno kad si u bratovom ogrtaču.
Da.
Zaboravi da ga vidiš.
Dobro.
Da.
Odgovor je da?
Da.
Da. Dobro.
Volim te.
I ja tebe volim.
U redu.
Što?
Idemo onda.
Idemo.
Na Vätternrundan?
Ako obećaš da će to biti zabavna pustolovina. Nema zahtjeva.
Jasno da će biti zabavno.
Neće ti biti kao s timom. Samo da znaš.
Znam, to mi je jasno.
Čovječe, baš lijepo. Zabava!
Moa se javila.
U petak se nalaze. Mogla bih svratiti.
Stara ekipa za tulumarenje.
-Tri godine ne pijem. -Oprosti, nisam tako mislio.
-Nisi. -Oprosti.
U redu je.
Ali možda bi se mogla raspitati o prodaji kuće.
Naravno.
Dobro. Idem.
Dobro.
-Bok. -Bok.
-Sportašice! -Bok.
-Dođi. -Bok.
-Ajme, Lisa. -Hej.
-Bok. -Dugo se nismo vidjeli.
-Bok, kako si? -Dobro, ti?
-Super! -Još jednu čašu, molim.
Ja ću Colu, hvala.
Znaš tko večeras pušta glazbu?
Ne.
Na kušnji?
Ni slučajno.
Nije te zaboravio.
Ali ja njega jesam.
Jesi li?
Još si u gradu? Dugo te nisam vidio.
Jesam. Samo ne izlazim previše.
Lisa ide na biciklističku utrku oko Vätterna.
I kupuje kuću.
Ako imamo novca.
Ostali ste još samo vi i jedan par.
Dobro.
Kakva je to utrka?
Sitnica u usporedbi s našom utrkom večeras!
Živjele!
Hvala. Živjeli!
Ni slučajno.
-Ne? -Znam.
Oprostite. Samo čas.
-Bok, srce. -Bok.
Samo sam htio reći da ću malo kasniti.
Mislim da ću tek kasno doći.
Nemamo ljudi.
Gledaj ovo.
On to ozbiljno?
Čini se da se zabavljate.
Ne, to je Farnaz.
Vidjela je tipa koji trči okolo u gaćama.
-Čuješ li me? -Da. Vidimo se kod kuće.
Da. Javi ako trebaš prijevoz.
Ne, uskoro idem kući.
-Dobro. Volim te. -I ja tebe.
Bok.
Hej.
Baš mi je drago što te vidim.
-I meni. -Odlaziš?
-Da, odlazim. -Nemoj.
-Ne? -Daj, ostani još malo.
Još malo.
-Ukusnije je. -Nego što?
-Pivo. -Jedna žestica za stare grijehe.
-Poslužite se! -I meni.
-Lisa? -Ne, hvala.
Dajte ruke.
Šape ovamo.
Tko prvi napravi grimasu, vozi oko jezera s Lisom!
Ma daj, ideš na utrku?
Da, to planiram.
Super. Seksi.
-Seksi? -Seksi.
Vättern, Vättern!
Spremni? Uzdravlje!
Utrka je 310 km, znate?
Calle.
Calle ide na Vättern!
Nisam namjerno.
Calle ide na Vättern!
Eloise, jesmo li više od prijatelja?
Osjećaje mi pokaži
Što ti osjećaji kažu, radi
Eloise, vjetar može drukčije zapuhati
Za mene jedina si ti
Naša ljubav puno više vrijedi
Eloise
Možemo reći da je sve počelo djedovim biciklom.
Rekao je da će mi ga dati ako odvozim Vätternrundan.
-I onda sam nastavio. -Zvuči divno.
Oko Vätterna sam vozio 58 puta.
Jezero je prekrasno.
Cijeli okrug je divan.
Tih 310 km možete uživati u Švedskoj u najljepšem izdanju.
Što očekujete od iduće utrke? Koji rezultat priželjkujete?
Ne zanima me rezultat, samo se želim zabaviti.
To zaboravljaju oni koji samo žele brzinu.
Morate uživati.
-Bok, draga! -Bok.
Je li zabavno međusobno se natjecati? Nije.
-Čije je to? -Tvoje.
Karbonski okvir, električne brzine, disk-kočnice.
-I još puno toga. -Koliko stoji?
Pedeset.
-Tisuća? -Da.
Ti se šališ.
Odbili su mi deset jer je stari model.
Imam i kacigu, tenisice i odjeću.
-Sve je u autu. -Daniele.
Trebamo osmisliti trening.
I količina i kvaliteta su važni.
-Čekaj malo. -Da?
Razgovarali smo.
Da, ali ovako će biti zabavno.
-Dobro. -Sastavit ćemo plan za trening.
Možemo zajedno.
Pričekaj dvije sekunde, idem u auto po nešto.
Bok.
-Jesi li dobila poruku? -Koju?
Dobili smo kuću.
Što? Zbilja?
Da. Fantastično!
Potpisujemo u četvrtak. Kupujemo kuću, mila!
Halo?
-Zaboga! -Lisa?
-Jeste li dobro? -Čuješ li?
-Jeste li dobro? -Halo?
Koljeno je dobro, i zapešće.
Ali slomili ste dva desna rebra.
-Ali što to znači? -Mila.
-Bok. -Bok. Kako si?
Bok. Farnaz.
Bok.
Zarastat će od šest do osam tjedana.
Ako se čuvate.
Ali moram trenirati za Vätternrundan.
Nisam siguran…
To vam ne bih savjetovala. Samo se morate odmarati.
Vidjela sam da utrka ide kroz Grännu. Baš lijepi grad.
-Drži se bliže meni. -Što?
Drži se bliže.
Ali zabit ću se u tebe.
Ne. Ako si točno iza mene, smanjit ću ti otpor vjetra.
Ide i kroz Hjo.
Hjoko se veselim.
Iza Hjoa je strmi uspon.
Morat ćeš dodati i trening snage.
Nećemo zajedno trenirati?
Da, ali moraš i sama da nadoknadiš zaostatak.
-Ispred nas je strmina. -Što?
Ispred nas je strmina.
Prebaci u nižu brzinu i ustani.
-Ne. -Niža brzina i ustani.
Ne.
Moraš ustati da jače pritišćeš.
Prestani!
Kao on, vidiš? Trebaš me slušati.
-Ne, trebaš ići sam. -Klara, želim ti pomoći.
-Ustani i vozi tako. -Prestani mi raditi pritisak.
Tempo nije naporan.
Na kraju je bilo puno bolje. Ne misliš?
Imali smo dobar tempo.
Dobro.
Ići ćemo iduće godine.
Onda možemo zajedno.
Čuo sam se s mamom.
Ako se želimo
vjenčati u okrugu Dalarna, trebamo rezervirati crkvu.
Dobro.
Možemo…
Možemo za vikend kad je Vätternrundan.
Pa da radimo nešto zabavno.
Prošli put si se ondje oženio?
Ne.
Ne, u Skåneu.
Zašto si se razveo?
Zato što si upoznao Catrine?
Ne.
Bili smo jako mladi.
Ali…
Otvorili su i spa ondje.
Možemo ići na romantični vikend. Sami.
Može.
Čestitam! Jeste li sretni?
Da, svakako.
Da, tu.
Mama. Malo je… Moram…
Da, naravno.
Bok, mama.
Calle je tražio tvoj broj.
-Prijavio se na utrku. -Molim?
Što? Izgubio je okladu.
-Jako je čudan. -Ne moraš spavati s njim.
Drago mi je. Jer sam zaručena.
Što ti je drago jer si zaručena?
Što možete dodati sobu više.
Ako vas roda posjeti.
Bok!
-Bok, zlato. -Što se događa?
Mislio sam da si možda gladna.
Jesam.
-Bok. -Bok.
-Može čaša vina? -Vrlo rado.
-Evo. -Gdje je Vera?
Zaspala je.
Aha. Što jedemo?
Hladna juha od fete s pirjanim mladim lukom u crnom vinu.
Izvoli.
Tartar od sobovine, malo prepečen, s ukiseljenim hrenom.
-Zvuči fantastično. -I za kraj…
-Banana split? -Pa…
Čokoladni fondant s kompotom od malina.
Da, može i to.
Je li to uključeno u plan treninga?
Pa, mislim da više
pokušavam reći da mi je žao.
Žao mi je.
Da, u rodilište si donio pet torbi. Pet!
Mislim da ih je bilo sedam.
-I nosiljku za dijete. -Što je bilo u torbama?
Ne sjećam se. Proteinske pločice…
-I tenisice. -Da, tenisice.
Tenisice za rodilište?
Stvarno potpuno ludo.
Za razdoblja kad spavaš.
Onda bi išao trčati?
Ne bih ti falio.
Uvijek kažu da to treba raditi zajedno.
-Ali ne bi primijetila. -Jasno da bih.
Bio si od velike pomoći.
Sjećaš se srčanog monitora? Beskorisno.
Samo ravna crta.
Rekli su da se koji put otpoji, ali nije važno.
Onda dobro. Nadat ćemo se da je živa.
To je sve. Sjajno.
Ne, ne.
-Kako ne? -Ne, ali…
Moramo jesti vruće, to je najvažnije.
Ne mogu ja odlučiti što želim za desert?
Ne možemo oboje?
-Dobro. -Dobro?
Dobro.
Zaboravimo… Oprosti.
Zaboravi. Ne moramo… Nije važno.
-Što? -Ne, možemo…
Ne, sad to pojedimo.
-Sigurno? -Da, divno je.
Dušo.
Bok, Farnaz.
Upravo krećem, brzo ću doći.
Da. Vidimo se, bok.
-Draga je. -Farnaz?
Da, dobra je. Stabilna.
Što ćemo večeras? Jesi za tajlandsku hranu?
KRENUO SAM!
-Može, zvuči dobro. -Da.
-Dobro, idem. Vidimo se. -Da.
-Bok. -Bok.
Ne daš mi ni minutu da odgovorim?
Rabljeni, ali dobar je, ne?
To ti je na Tinderu?
Ja sam morala odustati od utrke.
Što? Zašto?
Pa, zabila sam se u auto.
Zato što si mislila na mene?
Slomila sam dva rebra.
-Htio sam te zvati na bicikl u teretanu. -Jesi me čuo?
Jesam. Ali ne voziš bicikl rebrima.
Ima toga u mojoj teretani.
Moram se odmarati.
Ma ne slušaj liječnike.
Ne? Nego koga da slušam? Tebe?
Prije jesi.
I kako je to završilo?
Ne možeš me u to uvući i onda odustati.
Ja te nisam uvukla.
Posvetio sam se tomu, kupio sam bicikl.
Poslat ću ti podatke o teretani. Dobro? Bok, pusa.
Mislio sam, sad kad Lisa ne ide,
možemo biti kod tate.
Da, može.
Ako se slažeš.
Da, naravno.
Ja sam to prva predložila.
-Da. -Da.
-Može je i čuvati. Problem riješen. -Ni slučajno.
Zašto ne?
Ima 85 godina, zaboravi se obuti kad ide u dućan.
Jedanput je zaboravio. Bio je vojnik, može on to.
Ne može.
Dobro.
Idemo djedu u posjet?
-Djed. -Da.
Znaš što je napravio?
Lisa.
-Bok. -Vježbaš ovdje?
Ne. Pa, samo danas. Bok.
Bok. Nesreća je sigurno bila strašna. Kako si?
Ma dobro sam. Bolje sam.
Elvira kaže da ste dobili kuću.
-Odlično! -Da.
Vjenčanje, kuća, oho!
-Ne zaboravi nabaviti psa. -Neću.
Znao sam da ćeš doći.
-Bok. Jao. -O, ne!
-Oprosti. -Ništa.
-Poslije ćemo se ljubiti. Bok, Calle. -Bok, Caesar.
Caesar je moj bivši.
Aha. Super. Idemo na pivo jednom.
-Da, može. -Da.
-Idemo. -Da, moramo ići.
Vidimo se.
Da.
-Možeš? -Da.
Osjećam se kao starica. Kvragu.
Kao da imam 90 g. i hemoroide.
Nisu mi jasne te asocijacije.
-Ne? -Ne.
Što radi tvoj muškarac?
Zaručnik.
Vidio sam, da.
-Policajac je. -Aha.
A ti? Slobodan kao ptica?
Ne, imam djevojku.
Nisam joj još stavio prsten. No skupa smo osam mjeseci.
To ti je valjda rekord.
Tako nekako.
Dobro, imam pitanje.
Ne moraš odgovoriti, ali bilo bi mi drago.
Što želiš znati?
Koristite li njegova policijska pomagala za seks?
-Ne bih ti rekla. -Mislim da ne.
-Neću reći. -Šoker?
Još jedno, molim.
-Kad je vjenčanje? -Na jesen.
Dobro, zapisat ću jesen u rokovnik.
Nisi pozvan.
Misliš da me treba zvati?
Ne, mislim da nikad nisi bio na vjenčanju.
-Volim vjenčanja. -Da?
Tuđa.
-Hvala. -Molim. Slobodno?
-Ne, ostavi. -Dobro.
Hoćemo li, onda?
Prestat ćemo bude li boljelo.
-Ne znam. -Daj, Lisa.
Idem na Ibizu s Cassie. Moraš me utrenirati.
Cassie?
-Aha. Je li porno zvijezda? -Ne znam, ne pričamo o poslu.
I ja moram malo raditi. Ne znam kad ću se vratiti.
Da, to ti je slično.
Daj.
Ma super. Bit će super.
Mila, gasi svjetlo.
Sviđaju ti se ove tapete?
Lijepe su.
Ali,
čekaj prvo da budeš sigurna da će se to dogoditi.
Ali dobili smo kuću.
Samo ne želim da se razočaraš, mila.
Sve se brzo može promijeniti.
Znaš kakva je mama.
Što ti to znači? Zašto joj ne možeš vjerovati?
Više ne radi ludosti.
Dobro.
Laku noć.
Odlučila sam da ću ipak ići na utrku.
Što?
Neću se opet, kao nekad, samo predavati bez borbe.
Ali…
Liječnica je jasno rekla. Ne smiješ se naprezati.
I neću se naprezati.
Ne vozim bicikl rebrima.
Dobro. A što je onda s Dalarnom?
To možemo poslije.
Da.
VESELIM SE!
Što?
Lisa!
Hej.
TREBAM PAZITI NA UNOS TEKUĆINE
DOBAR TRENING JUTROS
KAKO IDE TRENING, KOMAD?
BOLJE I BOLJE
TAKO SI PROKLETO ZGODNA!
SRETNA NOVA 2016.
Što je?
Nešto se dogodilo?
Voziš s Danielom i Klarom, je li?
Da.
Samo s njima?
Nećeš pogledati?
Možda je…
Calle.
Špijuniraš me?
-To je problem? -Da.
Da, to je problem? Ne to što očijukaš s bivšim?
Nije mi bivši.
Spavala si s njim?
Savjetujem ga oko treninga. U čemu je problem?
-Savjeti za trening? -Da.
Što radiš?
Zamisli, on je.
„Vidimo se na startu, beba.
Bit će super voziti s tobom.”
Tri puse.
-Nemaš pravo, jebote! -Ne?
Ne, nemaš!
Otkazala si utrku. Htjeli smo ići u Dalarnu.
Odjednom opet ideš na utrku.
Kažeš da ne želiš opet biti stara Lisa.
Ali meni se čini da si to već postala.
I iz toga se nećeš izvući, kvragu.
Zajedno smo kupili kuću.
Vjenčat ćemo se. Što još hoćeš?
Od tebe ne želim ništa.
Možeš opet početi piti, samo daj.
Pij i spavaj sa svima.
Budi ona pijanica iz parka koju sam prije tri godine našao.
Hajde.
Alice poslije škole ide na vlak, idemo po nju u Motalu.
Preblizu. Još se ne utrkuješ, dušo.
Jesi li me čuo?
-Da. -Da.
Popodne ćemo se na kolodvoru naći s bebisitericom.
Kako se zove?
Motala.
-Alice. -Alice u Motali, da.
-Hoćeš? -Ne, hvala.
Jesi li dobro?
Da, naravno.
Tata se jako razveselio što dolaziš.
Razveselilo ga je to.
Drago mi je.
-Nije kod kuće? -Ma jest.
-Ili je umro. -Daj, molim te.
-Bok. -Evo ga.
-Bok, Gunnare. -Baš mi je drago.
-Bok, djede. -Bok, malena.
Jesi li dobro?
-Jesam. Uđite. -Da.
-Imam kave i keksa. -Odlično.
Daniele, ponesi torbe. Klara će mi pomoći u kuhinji.
-Može. -Idem kćer odvesti na zahod.
-A ja? -Što?
Što da ja radim?
Pa, možeš…
Pomozi meni oko torbi.
Moram ovo obaviti.
Da, može.
Čovjek im zavidi. Zajedno su.
Jense, kupio sam novi sat.
Kako si ti? Nekako si loše volje.
Gotovo je s Andersom.
-Šališ se? -Ne.
-Zašto? -Ne znam, pitaj njega.
Zaručili ste se i kupili ste kuću.
Da, znam. Gubila sam vrijeme.
-Daniel? -To sam ja.
-Što je bilo? -Ne znam, svađali smo se.
-Klara? -To je moja žena.
-Ako ste se svađali, riješite to. -Ne želim o tome.
-Lisa? -Hvala. Idem po čokoladice.
Dobro.
Spremni smo.
Fino. Zaspala je.
O, ne. Kvragu.
Alice.
Bok, Alice. Već si stigla?
Što? Čekaj, ne čujem te.
Ajme, grozno.
Da. Ne, razumijem. Sve ćemo riješiti.
-Da. -Što?
Naravno.
Da. Čuvaj se i čujemo se.
Dobro.
Dobro. Grlim te.
Netko je umro?
Cura ju je upravo ostavila.
Dobro, i?
Neće doći.
Neće doći?
-Ne. -Šališ se?
Što ti nije jasno? Upravo je ostavljena.
Da, dobro.
Morat ćemo sve preskočiti.
-Nećemo. Ni slučajno. -Nego što ćemo onda?
-Tko će čuvati Veru? -Može biti s tatom.
-Razgovarali smo o tome. -Bio je u vojsci.
-Da? -Da.
Prije 30 godina.
Dobro. Znam da on to može. Snaći će se.
Ti vozi sam, ja ću biti s njom.
-Klara. -U redu je.
Ne, nije. Daj, Klara.
Skinut ćemo sve, Pepu Praščića,
Snježno kraljevstvo, Moj mali poni.
Neće ni primijetiti da nas nema.
S nama je Birger Perrson zvani Plamen.
Počinjete 59. utrku Vätternrundan.
Ajme, to je on.
Svatko to bar jednom u životu treba proći.
Vožnja biciklom oko prekrasnog Vätterna…
-Pozdrav! -Bok.
Vožnja biciklom oko prekrasnog Vätterna melem je za dušu.
Pozdravimo Birgera!
Dobro.
Dobar si, Danne!
Hvala. I ti.
-Poznaješ ga? -Ne.
-Dobro. -Dobro.
Reci.
Prvo ti.
Idemo.
Imaš pravo, moći će.
Samo jedan dan.
Onda dobro.
Osim ako se nisi predomislio i ipak želiš s njima.
Ma ne, kvragu. Zajedno ćemo.
-Dobro. -Da.
To je bila tvoja ideja, sjećaš se? Ne silim te.
Ne, psihoterapeutova ideja. Ali želim ići s tobom.
Sto posto.
Zajedno to radimo, zar ne?
Sudionika je 20 304.
Bok, Calle.
Ne znam jesi li dobio poruku. Nazovi me.
Dogovorit ćemo se gdje ćemo se naći.
-Dobro. -Dobro.
-Možemo ići? -Da.
-Moram odspavati. -Dobro.
Sestri se spava, idemo.
-Da. -Nazvat ću starog.
Prvi kreću veterani, koji su 25 ili više puta odvozili utrku.
Nadam se da ste sve obavili.
Jer utrka počinje!
Gepard.
Leopard.
-Gepard. -Da, leopard.
Gdje je Lisa?
-Otišla je spavati. -Aha.
-Bila je umorna. -Izvoli.
Kad počinjete?
Ujutro u pola šest.
Nisu li neki počeli večeras?
-Jesu. -Uzet ću šalicu.
-Evo. -Ljudi počinju od sada, vidiš.
Je li to voda?
Ne, čaj.
Pogrešno sam shvatio.
Nije rekao „voda”, nego „vidiš”.
Aha.
Jako brzi počinju sutra oko ručka.
Ja sam trebao biti među njima.
Gunnare, naša bebisiterica ne može doći.
-A da? -Da, nažalost.
Možeš li sutra čuvati Veru dok smo mi na utrci?
Naravno.
-Htio bi? -Da.
Odlično, hvala.
Cijeli ćemo dan provesti zajedno?
Dat ćemo joj najdraže filmove i serije, da imate što raditi.
Da. A Daniel će ti postaviti alarm na mobitelu
svaka dva sata, da je podsjetiš da ode na zahod i to sve.
Jede u sedam ujutro, u podne, u tri i pet popodne.
Može i između nešto pojesti ako želi.
Posude s hranom su u hladnjaku, pišu vremena na njima.
Bio bi odličan vojnik, Daniele.
Hvala ti.
Znaš na koga me podsjećaš kad se šuljaš po kući noću?
Ne želiš valjda završiti kao mama.
Mama je imala depresiju.
Da.
I to.
Ima hrskavoga kruha.
I kupio sam ti džem od jagoda.
Voliš ga, zar ne?
Da vidimo.
Nazovi je i razgovarajte.
Rekao sam svašta što ne mogu poništiti.
Što?
Da je bila pijanica iz parka i neka se nosi kvragu. Otprilike.
Kad smo bivši i ja jedno drugo poslali kvragu,
htjela sam samo da se vrati i bori za ono što smo imali.
-Aha. I je li se vratio? -Nije.
Ne.
Slušaj.
Voliš li je?
Da.
Volim je.
Onda imaš samo jednu opciju.
Koju?
Idemo tamo.
Idemo tamo?
U životu treba birati bitke koje vrijedi voditi.
A ljubav je svakako jedna od njih.
Što radiš?
Bit ćemo dodatan tim na Vätternrundanu.
Mislim da to ne ide tako.
Netko će sigurno biti bolestan.
Krenula je grupa 1503.
Sretno!
Možeš ti to.
Što? Što je?
-Ništa. -Ne.
Samo gledam svoju predivnu ženu.
U zoru je obučena u likru i spremna za pustolovinu.
-Počinješ se paliti? -Pa, da.
Oprostite.
-Bok. -Smijem te zagrliti?
Da. Pokušala sam te dobiti.
Nisam te htio buditi.
I propustio sam let. Ali evo me.
Dobro. Moj brat Daniel i njegova žena Klara.
Zagrlit ću i tebe. Za 320 km ćemo se mrziti.
-Bok, Klara. -Calle.
Počinješ sada?
-S njom sam. -Aha.
-Super. -Dobro.
Skupina 1504 počinje utrku.
Kvragu! Voda. Pridrži mi bicikl, molim te.
I ovo. Hvala, stari.
Čovječe!
-Molim te. Calle Kokain. -Prestani.
Je li zbog njega s Andersom gotovo? Opet si s tim usranim klaunom?
-Gotovo je s Andersom? -Fotkaj me.
-Što je bilo? -Za Elviru.
-Vidi se i bicikl? -Je li to istina?
Moraš…
Deset sekunda do početka.
Hoće li se vratiti?
Ha?
-Evo. Voda, kaciga. -Savršeno.
-Eto. -Idemo.
Da, idemo.
Zaboga.
Krenite!
Brže to.
Bože.
Kao mala djeca ste.
Daj prestani.
Polako, nemoj opet pasti. Daj!
Tata ti nešto govori.
Što radiš?
Pa, oprosti, htjela sam…
-Htjela sam malo živjeti. -I ja bih da živiš.
Drži upravljač, molim te.
Uskoro jedemo?
Jedemo u Jönköpingu.
Donde samo pločice.
Dobro. Vidimo se u Jönköpingu.
Kvragu. Idiot.
-Kad smo kod male djece. -Da.
On ti je bivši, zar ne?
Ne, samo prijatelj.
Dobro.
Onda, što je bilo?
Andersa pitaj. Ja ne znam.
Znaš da boljega nećeš naći.
Mislim na Andersa.
Baš ti hvala.
Sigurno negdje plače uz cestu, vjeruj.
„Što sam to učinila?
Anderse, vrati se. Žao mi je.”
Ne bih se baš kladio.
U neku ruku je razumijem.
Da? Kako to misliš?
Katkad ne možeš vjerovati da si te sreće.
Možeš cijeli život nešto željeti.
A kad to na kraju nađeš,
jesi li spreman?
Misliš li da to doista zaslužuješ?
Po ovome je negdje blizu.
Odlično. Vodi me.
Imaš energetsku pločicu?
Idiot.
Kruli mi u želucu.
Bok.
-Usporavaš nas? -Ne, pri kraju sam.
Idemo se okupati?
Da, trebam pauzu.
Ne smijete plivati tijekom utrke.
-Zašto ne? -Nismo se došli odmarati.
Zaboga.
Ideš?
Hajde, pet minuta, Daniele.
Što? Ne, završio sam, idemo dalje.
Vražja rebra.
-Idemo. -Nije takav problem.
Kratko ćemo se okupati i osvježiti.
Onda se vozi s njima.
Radite što god želite, idite u lunapark.
Ili idemo zajedno, kako smo rekli.
Je li dobro?
Ne. Dobro, naravno.
Ono ćemo što ti želiš.
To će biti super. I zabavno.
Lijepo, kao što si obećao.
Zaboga.
-Ideš li? -Bože.
Da.
Super je!
Dođi.
Ubaci se.
Ajme meni!
Super!
Prskaš.
Čekaj.
Ne!
Naša odjeća.
-Što? -Naša odjeća.
-Ma vidi je. -Hej!
-Hej. -Ali…
Hej!
Jebemti!
Evo nas u Gränni.
Možemo stati ako želiš, razgledati.
-Što? -Imamo dobro vrijeme.
-Da. -Želiš li?
-Da, rado. -Dobro.
Tu ćemo stati.
TRADICIONALNI SLATKIŠI
Bravo.
-Da. -Zbilja si snažna.
-Hvala. -Da.
Vražji sezonski radnici.
Gledaj.
To smjeraš?
Pa da.
Stanite, hej!
Stanite!
-Hej, vi! -Kvragu, brz je.
Hej!
Gadovi!
-Vratit ćemo vam. -Stanite, kvragu!
Stanite!
Kako super!
Srce, ovo možemo uzeti za Veru.
Uh!
-Jesi li dobro? -Ajme!
Dobro ste?
-Sve u redu? -Mislim da jest.
-Ja ću. -Oprostite što se smijem.
To…
-Bio si smiješan. -Da.
Jesi li dobro?
-Ispričavam se. -Događa se.
Telefon zvoni.
-Sve u redu? -Donijet ću metlu.
Da, to bi bilo dobro.
-Hvala. -Bok, tata.
-Halo? -Čujem te, tata.
Je li sve u redu?
Krećemo u Tiveden.
-Što? -Ne možemo dan provesti u kući.
Ne, trebali ste svašta gledati.
To je sve.
To je super.
-Prolazit ćete onuda? -Tata, slušaj.
-Nemojte nikamo ići. -Ne.
Vidimo se uskoro. Čuvajte se.
Ne, nemojte nikamo ići. Ostanite kod kuće.
-Koji vrag? -Što?
Kreću u Tiveden.
Tiveden?
-Da. -Zašto?
-Nemam pojma. -Što se događa?
-Nisam ja kriv! -Nisi, ali nazovi ga.
-To i činim. -Dobro.
Znala sam!
-Odlično, predvidjela si to. -Baš to, da.
Ne javlja se.
Ima li uopće sjedalicu za dijete?
Naravno da nema. Ni TikTok.
Ima 800 godina.
-Nevjerojatno, jebemu! -Kvragu!
Koma je u ovim tenisicama!
Hvala, oprostite.
-Kamo ćeš? -U Tiveden.
Ali, čekaj. Dobro.
Kvragu.
Ne.
Dobro, nitko nije vidio.
Oprostite!
Napokon je vrijeme i za naše timove
koji kane utrku odvoziti
za manje od sedam, osam ili devet sati.
Sretno!
Gunnare?
Bok.
-Bok. -Dugo se nismo vidjeli.
Da, dugo.
Unuka je s tobom?
Da, ovo je mala Vera.
Bok, Vera.
Znaš što sam jučer vidjela?
Ne.
Borovnice.
-Oh! -Rano ih ima.
O, da.
Čekam lisičarke.
Trebamo uskoro otići na izlet u šumu.
Što kažeš?
Da, to bi bilo lijepo.
U društvu je uvijek ljepše.
Da, jest.
Pa, moram ići.
-Ali vidimo se. -Vidimo se.
-Zbogom. -Pozdrav.
Vera?
Kvragu!
Vera?
Jesi li vidjela Veru?
Otišla je s tatom.
-Što? -Otišla je s tatom.
-Eno ih. -Stani!
Stani, kažem!
Hoću na ljuljačku.
Imam sladoled.
Polako, dušo. Potrošit ćeš svu energiju.
Idemo!
-Držite se desno! -Pazi!
Drži se desno, dušo.
Pardon!
Da, oprostite, molim.
-Grč. -Uh.
-Moramo dalje. -Ne možemo.
-Ne možeš s grčem. -Ne.
Idemo u šator na masiranje, to će biti super.
-Kako boli! -Znam. Bit će bolje.
-Paničarim! -Nemoj.
-Ajme! -Da.
Misliš da se nešto dogodilo?
Naravno da se ništa nije dogodilo.
Nazovi ga opet.
-Još malo i kod njih smo. -Molim te.
-Dobro, hoću. -Hvala.
Mužev otac brine se za našu kćer, star je.
Imali smo hitnu situaciju.
Prijateljica je kćer ostavila znanici.
Htjela ju je voditi na plivanje.
Aha.
Ne javlja se.
Ali djevojčica nije znala plivati.
-To joj nije bilo najpametnije. -Nije. Što je bilo?
Utopila se, naravno.
I moja je prijateljica imala isti predosjećaj kao vi.
Osjetila je da se nešto dogodilo.
Vjerujte svojoj intuiciji.
Hvala, dosta mi je.
Nema se smisla brinuti.
-Kako to misliš? -Ne znamo da se nešto dogodilo.
Zato se i brineš, jer ne znaš je li se što dogodilo.
Najgore je kad ne znaš.
Hvala, zloguka ptico. Dosta sam čuo.
Malo su suhe, ali nisu loše.
Ne, hvala.
Ne? Fine su.
Stari.
Što vam se dogodilo? Bili ste na uličnom štandu?
Prestani.
Idem na masažu. Uzmi.
-Ne, hvala. -Borovnice.
Jako su slatke.
Zbog njega si ostavila Andersa?
On je mene ostavio. Zaboravio si?
Što se događa? Vraća se Lisa partijanerica?
-Što se događa, kvragu? -Daniele!
Hej.
Uvijek to radiš.
Moraš upropastiti sve što krene dobro.
-Daniele! -Pričekaj!
Daj odrasti. Doznaj što ga muči i bori se.
-A ti? -Ja se borim.
-Da? -Da.
-Vidim. -Moramo ići!
Evo me.
Šteta što si zauzeta.
Prestani.
Što?
Imaš curu.
Prekinuli smo. Sâm sam.
-Da? -Da.
Žao mi je.
Dobro si?
Da vidimo. Ležim ovdje kraj tebe.
Masiraju me.
Život ne može biti bolji.
Falila si mi.
Zbilja.
Evo.
Hvala.
Mislim da je trebaš nazvati.
Ne. Neću.
Ali ona nije dobro.
Ne ponaša se racionalno.
-Bacio si prsten. -Da.
-Misli da si i nju odbacio. -Ne.
Trebaš je odmah nazvati. Hajde.
-Trebam? -Da, nazovi je.
Zovi.
Dobro.
Nisam prva ušla. Fuj.
Nema papira.
Lisa, moramo razgovarati.
Naravno, razgovarat ćemo, policajče.
Mogu dobiti Lisu?
Na zahodu je.
Dobro.
Fuj.
-Zvao te dečko. -Što?
Javio si se?
Nema smisla za humor.
-Idemo. -Stvarno!
Ne. Neću te više slušati.
Neću.
Lisa, što kažeš?
-Idemo? -Da.
Bog vas blagoslovio!
Bravo.
Aleluja! Dobro došli u Tiveden.
-Trebali bi biti ovdje negdje. -Da.
Aleluja!
-Bog vam dao snage. -Ne, hvala.
-Aleluja! -Aleluja.
Ovo je Tiveden.
-Gdje su? -Ne znam.
-Možda smo došli prije. -Ne vidim ih.
-Ali… -Zvat ću ga.
Kvragu.
Dobro došli u Tiveden!
Nema ga.
-Kako to misliš? -Mobitel mi je negdje ispao.
Zaboga!
Da.
-Kvragu! -Baterija mi je na kraju.
Jasno, cijelo vrijeme snimaš filmiće.
Ma gdje mi je mobitel, kvragu?
Kakav užas.
Bok, Klara.
Gunnare, javio si se, hvala Bogu.
Malo se brinemo. Je li sve u redu?
-Da, sve je pod kontrolom. -Divno.
U Tivedenu smo, ne vidimo vas.
Gdje ste?
Nismo stigli zbog biciklista.
Najbolje da se nađemo na cilju…
Ispraznio se.
Halo?
Što radite?
-Zvat ću policiju. -Nemojte zvati policiju.
Zabunio sam se, oprostite.
-Idiote stari! -Oprostite.
Jesi li dobro?
-Kvragu! -Što se događa?
Iz nekog razloga nije očekivao toliko biciklista.
-Čekat će nas na cilju. -Odlično. Idemo.
Mislim da prvo moram jesti.
-Dobro. -Ima li hrane sprijeda?
Pojedi ovo.
Neću astronautsku hranu.
Trebam pravu hranu.
Dobro.
Može ručak od tri slijeda?
Jebemti!
Ne mogu.
Ne mogu više.
Trebala sam slušati liječnicu.
Vidi ovo.
Neki rave ili nešto.
Idemo!
Dat će ti nešto protiv bolova.
Idemo, zašto ne? Samo kratko.
Čega se bojiš?
Dođi!
Kakav zakon!
Dođi.
Valjda smo previše različiti.
Samo
nisam to htio vidjeti.
Imamo dojavu o neovlaštenom partiju u šumi kraj Hjoa.
Sjeverno od Norrsjöna. Je li tko slobodan?
Idemo?
Može.
Ovdje 7940, idemo mi.
Vrat me boli.
I guzica kao da mi gori.
Bori se, Klara.
Dosta mi je ovoga sranja.
Još samo 80 kilometara. Hajde!
-Samo 80? -Možemo mi to!
Ma idemo!
Ne viči na mene!
-Dobro? -Ne moraš stati da bi pila.
-Možemo li… -Daj začepi!
Nikad ništa ne mogu po svom?
Ti začepi i vozi!
Ti si ovo htio, ne ja.
Ne, htio je to glupi psihoterapeut!
Možda bi bilo zabavnije da smo kupili kuću.
Adaptirati seosku straćaru? Predobro!
Oprosti, baš sam glupa. Onda bismo trebali razgovarati.
To nikako.
-Znaš što bi trebao? -Ne.
Idi se penjati na planine.
Nazovi me kad se vratiš. Ili nemoj.
Rado ću se popeti na bilo koju planinu.
-Ne bih morao biti s tobom. -Odlično. Može.
-Dobro, ne moraš. -Super, hvala.
Zar ne? Super je kad ne moraš komunicirati
s nekim tko je potpuno mrtav iznutra!
Polako, Klara.
Znaš li…
Znaš li kad mi najviše nedostaješ?
-Znaš li? -Ne, reci mi, molim te.
Kad si kod kuće.
Zbog tebe sam žrtvovao utrku.
-Za nas. -Tako to doživljavaš?
-Da si žrtvovao utrku? -Za Boga miloga. Ovo je suludo.
Čuješ li uopće kako zvučiš?
Sve što nema veze s tobom i tvojim potrebama
za tebe je žrtva.
Da, imaš pravo.
Naravno da se trebamo razvesti.
-Dobro. -Nikad nisi rekla veću istinu.
Nikad nisi rekla ništa bolje.
-Dobro. -Odlično. Idi samo!
-Samo otiđi, kao uvijek! -Idem.
Bit ću presretna kad se sutra ne probudim razočarana!
Eto, 29. razvod danas.
Misliš li da prilazi broj 30?
Ne mogu!
Hajde.
Navali.
Oprostite.
Hvala.
-Oprostite. -Nastavite.
Pozdrav.
Jeste li vidjeli plavokosu djevojčicu ovdje negdje, samu?
-Ne. Koliko ima godina? -Tri.
-Ovdje sam je izgubio. -Ajme. Prije koliko vremena?
Prije možda jedan sat.
-Jeste li zvali policiju? -Nisam.
Ja ću ih nazvati.
Pozdrav. Hagge ovdje, iz ekipe na Vätternrundanu.
Nemoj reći dečku.
Neću, hvala.
Sigurno?
Da, hvala.
Polijećemo!
Lisa!
Lisa.
Bok.
-Bok. -Otkud ti ovdje?
Sudjelujemo u Vätternrundanu.
Ja to sa svojim prolapsom ne mogu.
Ovo je Feffe.
-Bok. -Bok.
Što kažeš?
Mrak. Super.
-Zabavno, ne? -Istetovirajmo si nešto maleno.
Ne, ja ne bih.
Znam. Mogu dobiti tri zeca?
Seks utroje, ali sa zečevima.
Zašto ste tužni?
Nećete valjda odustati?
Imamo još malo odavde.
Tako kažu.
Kako god da se sad osjećate, sutra ćete se osjećati puno bolje.
-Tako je uvijek. -Da.
Evo, uzmite ovo.
Popravit će vam raspoloženje.
Ionako sve pjesme znam napamet.
Ostavite ga na klupi, poslije ću ga pokupiti autom.
Da, živjeti moramo
Jedni za druge
Vrijeme dobro iskoristimo
Bok, dušo.
Izabrala sam tapete.
Oduševit ćeš se.
Glasna glazba.
Neki festival. Slušaj.
Ne mogu nastaviti utrku.
Jako me boli, morat ću odustati.
Jesi li dobro?
Jesam, dobro sam.
Samo ne mogu voziti dalje.
Svejedno sam ponosna na tebe. Najbolja si mama na svijetu.
Nemoj to zaboraviti.
Nazvat ću te poslije, može?
Može. Volim te.
I ja tebe volim.
Što ti radiš ovdje?
Bolje je pitanje što ti ovdje radiš.
Vidio sam vas.
-Što? -Kad ste plivali u jezeru.
I ja sam vidjela.
-Pratio sam te na aplikaciji. -Došli smo iz Stockholma.
Slušaj, ništa nije bilo. Anderse, ništa.
-On mi ništa ne znači. -Moram raditi. Pretraži je.
-Anderse! -Bok.
Pustite bicikl, molim. Pustite bicikl.
-Dolje je veliko okupljanje. -Da.
Imate li što oštro?
-Nemam. -Jeste li što uzeli?
Nisam.
Biciklisti iza vas! Držite se desno!
-Bravo, Danne! -Danne.
Bravo, Danne.
Win IT ovamo!
Win IT.
Napunite boce.
Devedeset sekunda.
-Brzo. -Ne prekoračujte vrijeme.
Danne, kako si?
Dobro.
Nisi li bio s Klarom?
Pa, ona je…
Odustala je.
Ne, vidjeli smo je. Vozi kao luda.
Dobro je.
Što?
-Što je bilo? -Ma ništa.
Zabrljali smo.
To vam je bio zajednički projekt.
Pokazalo se da me mrzi, tako da nema projekta.
Ne mrzi te. Za tebe vozi 300 km.
Deset sekunda.
Spremni?
Nemoj to uprskati.
Ne, neću.
Krenite!
Idemo.
Pauza minutu i pol, pazite na vrijeme.
Idemo.
Klara.
Stani. Stani, molim te.
Klara.
-Bi li stala? -Što? Ne.
-Možemo, nije me briga. -Ne.
Ako ti želiš.
Ne želim…
Ne želim se razvesti.
Želim da se borimo, zajedno.
Čak i kad je život stalna borba, zajedno ćemo. Znaš?
Ne želim sve to sam.
-Žao mi je. -I meni.
Ne, meni je.
Idemo dalje.
-Želim nastaviti. -Da? Sigurno?
Da.
-Idemo. -Da.
-Idemo zajedno. -Želim završiti s tobom.
Dobro.
-Volim te. -I ja tebe.
Idemo da ne dobijemo grčeve.
Može malo glazbe?
Do Stockholma imamo dva sata. Ima tko dobru kompilaciju?
Ali gdje je bila?
Neka obitelj našla ju je u parku iza benzinske.
Evo je.
Vera!
Djede!
Malena. Ne smiješ tako pobjeći.
Stiže tim Win IT iz Stockholma.
Završili su za 8 sati, 54 minute i 7 sekundi.
Dušo!
Čestitke! Bravo!
Bravo!
Ajme, pazi.
Čestitke!
Izvoli.
Hvala. Pivo.
Bok.
Divota.
Ništa ne osjećam. Samo vozim.
Dobro je.
-Hvala ti. -Molim.
Anderse.
Ne znam zašto upropastim sve što je dobro.
Ali upropastim.
Zapravo znam zašto.
Strašno sam se bojala da ćeš me ostaviti.
Pa si to učinila?
Znam.
Prokleto glupo.
Da.
Shvaćam ako mi ne želiš oprostiti.
Ali ti i Elvira najbolji ste dio mog života.
Učinit ću sve ako ovo mogu ispraviti. Sve.
Znaš što?
Upoznat ću te s prijateljicom.
Prezgodna je, slobodna je.
Nikad nikakve drame s njom. Anderse!
Kako ti mogu vjerovati?
Ne znam.
-Spavala si s njim? -Nisam.
Nisam, vjeruj.
-Piješ li? -Ni kapi.
Bilo mi je teško vjerovati da me netko poput tebe
može voljeti onoliko koliko ja tebe volim.
Jurio sam za tobom oko Vätterna.
S razlogom.
Nije ti jasno?
Nisam pijanica iz parka.
Znam.
Oprosti. Znam.
Nisam ti trebao stvoriti pritisak kućom.
I vražjim vjenčanjem.
Oprosti.
Vidim ga, dolazi.
Birger Larsson zvani Plamen završava utrku.
Završio ju je u 24 sata, 12 minuta i 18 sekunda.
Bravo!
Nastavlja Ann-Kristin iza cilja.
Evo ga.
Čestitke, Birgeru.
Kako si? Jesi li sretan?
Uvijek sam sretan.
Je li se danas dogodilo nešto posebno?
Pa…
Možemo reći da je život sličan ovoj utrci.
Kojiput je prava borba.
Katkad skreneš u jarak ili se izgubiš.
Ali moraš se opet popeti na sjedalo i nastaviti pedalirati.
Uskoro ćeš se vratiti na pravi put.
Malo si jači, malo mudriji.
Ogrebao si koljena.
Ali možeš to podnijeti.
Sve to zacijeli.
Da vidimo.
Čestitam!
Hvala.
Eno je!
-Bok! Gle tko nam je tu. -Bok, srce.
Hej.
-Sve je bilo dobro? -Naravno.
-Divno. -Nije bilo problema.
Eto, Klara. Nema problema.
Djevojko, djevojko lijepa
Vrtuljak se okreće Sve do kasno uveče
Za odrasle deset A za djecu pet
Brzo, još brže Sada vožnja počinje
Ha, ha, ha Kako brzo juri, ajme
Za Anderssona i Pettersona I Lundströma i mene
Ha, ha, ha Kako brzo juri, ajme
Za Anderssona i Pettersona I Lundströma i mene
Što je to?
-Sitnica. -Da otvorim?
Da.
Šališ se?
Kupio si je?
-Mislio sam da je želiš. -Ali…
Vrlo spontano za Daniela Nylandera, moram reći.
Mislio sam da možda trebaš, trebamo,
straćaru koju ćemo renovirati.
Dasku po dasku, čavao po čavao.
Nazdravimo novoj…
Sjajno što je tako blizu Vätterna.
-Možemo trenirati za Vansbro. -Ne dolazi u obzir.
Zašto?
-Ne bi plivao, mimozice. -Ne bih.
Moram se odmoriti.
Žabice su jako smiješne
Gledaj.
Žabice, žabice, Baš su jako smiješne
Dragi.
Tko je to?
Ne znam. Izgleda kao pastorica.
Što se događa?
Možda nismo u Dalarni i nemamo 200 uzvanika.
Ali ti i ja smo zajedno.
Pastorica je tvoja? Ti si je zvala?
Dobro.
Što kažeš?
Već sam te zaprosio, više se ne mogu izvući.
-Pozdrav. -Pozdrav.
-Christina.
-Anders. -Drago mi je.
Jeste li spremni?
Jesmo li?
-Da. -Da.
Malo bih vas prekinula, molim.
Priđite malo bliže, molim.
Dođite.
Dragi slavitelji solsticija.
Možda se pitate zašto je došla pastorica.
-Da, ja sam se zapitao. -Malo.
Prekinut ćemo vas kratkim obredom vjenčanja
za Lisu i Andersa.
Idemo po redu.
Ne, zar moramo?
-Dobro. -Jeste li spremni?
-Da. -Jesmo.
Dragi mladenci.
Okupili smo se pred Bogom u braku spojiti Lisu i Andersa.
Prijevod titlova: Vida Živković