God morgon.
Härligt ljud.
"Usak tar dagens skift."
-Så klart. -Usak!
"Usak, var god och välj en person som du vill jobba med."
Okej. Vänta lite.
Alla är inte här, va?
TAEHEON, ALAN OCH KAZUTO ÄR FRÅNVARANDE
Okej.
-Om du vill. -Gärna.
Det ska bli kul.
Jag visste att jag skulle få leda dagens skift.
Jag hade redan bestämt mig för att jag skulle välja Kazuto.
FÖRSTA KVÄLLEN
Mitt första intryck var att Kazuto är min typ.
Hans utseende och utstrålning.
Han är lite mystisk. Det är delvis vad som gör honom attraktiv.
Jag är redan lite förälskad.
MEN KAZUTO OCH USAK HAR INTE TRÄFFATS PÅ FLERA DAGAR PÅ GRUND AV DERAS YRKEN
HAN KUNDE INTE VÄLJA KAZUTO I DAG HELLER
-Usak vill ha Kazuto. -Det visste vi inte.
Låt känslorna växa.
-Hej. -Hej.
Välkomna.
-Kan jag få tre kakor? -Tre kakor?
-Ursäkta att det dröjde. -Förlåt att det dröjde.
Den märkt "L" är caffelatten.
Tack så mycket.
Var försiktig, den är jättevarm.
Går det bra?
DAGENS FÖRSÄLJNING: 8 200 YEN
-Hur är det att bo i huset? -I huset?
-Hur säger man? Jag vill vara mig själv… -Okej?
-Jag vänjer mig fortfarande. -Du kan inte slappna av än?
-Där är ju många typer av människor. -Ja, precis.
Jag måste vänja mig eller anpassa mig själv efter andra…
Ibland tänker jag att jag bör undvika att göra nåt.
Jag är inte samma otillgängliga kille som jag är på scen.
-Inte privat. -Jag vet. Du är helt annorlunda.
-Mitt sanna jag? -Ja.
Jag är helt vanlig.
Och blyg.
-Är du blyg? -Det tycker jag.
Jag är en vanlig kille.
Jag har aldrig öppnat upp för nån annan.
Den erfarenheten saknar jag.
Under min vistelse här
hoppas jag kunna uttrycka mina känslor öppet.
Det är läskigt, för man kan bli sårad.
-God morgon. -God morgon.
Okej.
God morgon.
Hallå.
Vad nu? Han verkar vrång.
-Varför är han så kall? -Ja, vad har hänt?
Men Dai har börjat märka det, att Shun reagerar konstigt.
Det är jobbigt när nån inte berättar, för man vet att nåt är fel.
Att de inte pratar med en kan kännas som tortyr.
-Ja, så hemskt! -Plågsamt!
Så brukar man inte reagera när nån lyssnar på ens hjärtslag.
Då säger man: "Hallå!"
-Eller kramar honom. -Precis.
-Att lägga sig så här… -Ett tydligt avvisande.
Han såg ut att vara döende.
KAZUTO ÄR TILLBAKA EFTER FEM DAGAR
Jag var rädd att du var borta.
-Välkommen hem. Kul att träffas. -Detsamma.
-Visst ja, jag heter Alan. -Kul att träffas.
Jag har sett fram emot att träffa dig.
Gud, nu sitter jag i klistret. Han är min favorit.
Jag gillar hans ansikte, utstrålning, allt.
Typ: "Tack, Gud!"
-Där har vi det. -Va? Najs!
Han är poppis.
Superpoppis.
Oj, vad stor du är!
-Är allt bra med dig? -Ja.
Vad kul att träffa dig!
Wow.
"Alan tar dagens skift."
-Kaffebilen? -Ja.
Nämen!
-Vad är det här? -Va?
-"Indikera om ni vill jobba med Alan." -Va?!
"Om det finns flera frivilliga, ska Alan välja en av dem."
-Frivilliga? -Det var nytt.
Har ni bestämt er?
Okej.
Då kör vi.
-Räcker vi upp handen? -Räkna ner, Alan.
Okej.
Klara, färdiga, gå!
Va? Då väljer jag dig.
-Det var snabbt. -Vill du jobba med mig?
Gärna.
Vad ska vi göra?
Okej.
-Ha det så kul. -Det ska vi.
Heter du Horan?
-Jag heter Alan. -Jaså, Alan.
Hon sa "Horan".
-Det är ju jag. -Hon förväxlade Alan med dig.
Min pappa är till hälften italienare och till hälften brasilian.
Jag förstår.
-Mamma är japan-brasilian. -Jag förstår.
Jag är född och uppvuxen i Brasilien men är även delvis japan.
Åh nej, du börjar likna in mamma!
Eftersom de andra lagar mat just nu kan vi väl bara ta och slappa?
Slappa?
Vad gillar du att göra?
Vad jag gillar att göra?
-Jag gillar att bada. -På badhus?
Badhus, bastubad och ganbanyoku-spa.
-Jag brukar göra det när jag är ledig. -Okej.
Stannar du länge när du bastar?
Ibland gör jag inte det.
Okej.
Usak är tråkigt att samtala med.
Han började med: "Vad gillar du?"
-"Bastar du länge?" -Det är gulligt.
Man brukar stanna länge när man bastar.
-Har du nåt du inte gillar? -Jag?
Inte längre. Jag var rätt kräsen när jag var liten.
-Växte du ifrån det? -Ja.
Han måste ha tyckt det var skittråkigt att prata med mig.
Jag undrar om han var road.
Jag är rädd att jag utstrålade negativ energi under hela samtalet.
Alla är inte bra på att samtala.
Bara förmedla hur du känner.
Uppe på scen är han så påtagligt maskulin.
Men han var raka motsatsen och väldigt avslappnad.
Det var trevligt.
Det må låta förmätet, men det var ett plus för mig.
Nån på Usaks nivå… Jag tror inte att jag får lov att bli sugen på honom.
Jag känner att jag inte är bra nog.
Kazuto avgudar Usak, men när han faktiskt pratade med honom
såg han en sympatisk sida, vilket han ansåg positivt.
-En liten öppning. -I Kazutos ögon.
-Och Alan vill också ha Kazuto. -Ja.
Det lär bli en riktig röra.
-Kazuto är så poppis. -Jag förstår varför.
Han är en välbalanserad person.
-Och han kan laga mat. -Just det!
-Och det är bra att vara upptagen. -Då blir man gladare när man väl träffas.
Han fick applåder när han kom.
-"Välkommen hem!" -Sant.
Romantik kanske är som fermenterad mat. Det är hur länge man låter den fermentera.
Så djupt.
-Kolla! -Han vattnar glatt.
-Fantastiskt. -Han är så gullig.
Han vattnar inte växterna, han leker med vattnet.
Han vattnar. Det är okej.
På era platser. Kör!
Fantastiskt.
Vem vann?
Jag vill ta upp en sak.
Vår dagliga budget för måltider är typ 6 000 yen.
Och Usak har kycklingbröst i sin shake.
Kycklingen fortsätter att gäcka dem.
Det där kycklingproblemet…
Vi har åsidosatt 1 000 yen om dagen för kyckling.
Men när vi handlade idag…
-Den här väger två kilo. -Men den kostar 1 560 yen…
Relativt billigt.
Det kvittar. Vi sa att den måste kosta högst 1 000.
Han lät två kilo för 1 600 ligga kvar i korgen.
-Dagens utgifter var hur mycket? -Drygt 7 000 yen.
Över 7 000 yen? Okej.
Det jag fick samla mod för att säga ignorerades helt.
Det stör mig faktiskt lite.
Jag vill höra vad ni andra tycker.
Tja, vad kan jag säga?
Jag är ledsen att jag inte riktigt följde budgeten på 1 000 yen.
Ni vet, på sistone,
har kostnaden för kycklingen överstigit budgeten.
Jag tolkade det som att det var okej.
Så jag köpte de dyrare.
Ja.
Är tvåkilosregeln viktig för dig, Usak?
Det här är jätteroligt, men för dem är det allvar.
-Kycklingen är viktig för hans jobb. -Det är den.
-Jag ska äta mindre. -Va?
Kyckling.
Förlåt om det här förslaget är för påstridigt.
Om vi kunde ha kyckling i våra måltider…
-Som en del av våra dagliga måltider? -Och…
-Ska alla äta kyckling? -Då skulle…
Om jag kan använda resterna för min smoothie?
Det här är bara min åsikt.
Jag tror de två kilona kyckling är viktigt för att han håller sig i form för jobbet.
Säljer vi en latte, är det 500 yen.
Om vi säljer en latte och en bryggkaffe…
Om vi kan stötta Usak med vad som är viktigt för hans jobb…
Okej. Och?
Om vi kan täcka kycklingen med vår försäljning…
Jag tänkte bara att det vore trevligt.
-Okej. -Det vore bästa lösningen.
Det låter jättebra.
Det motiverar mig att jobba hårdare i kaffebilen.
Om alla håller med så är det bestämt.
Jag hittar på några billiga recept vi kan laga med kycklingen.
-Åh, Kazuto. -Han är så gullig!
-Jag skulle falla för honom. -Alla faller för Kazuto.
Förlåt för idag, Dai.
-Ingen fara. -Jag var självisk.
Det är lugnt.
-Jag uppskattar att du tog upp det. -Ingen fara.
Jag är glad att jag var den enda som störde mig.
Jag tänkte mig verkligen inte för.
Ja.
Jag börjar undra om jag ens behövs här.
Jag har gjort stämningen ansträngd.
-Inte alls! -Problemet är kycklingen, inte du.
"Usak tar dagens skift."
"Var goda och indikera om ni vill jobba med Usak."
Jag räknar ner från tre.
Tre, två, ett…
Noll.
Ingen. Eller jo.
"Så han gillar inte mig."
Kazuto hade inte höjt handen.
Han vill inte ens prata.
Han är inte alls intresserad av mig.
Det sved.
Okej.
-Vill du jobba med mig? -Gärna.
Jippi!
-Där borta? -Ja.
-Nu får de bruka allvar. -Ja.
-Nu kör vi. -Ja.
Okej.
Titta!
Perfekt.
Helt galet.
-En hel folkmassa! -Börja sälja!
Ursäkta, ska jag ta fotot?
Vill ni inte alla vara med på bilden?
Tre, två, ett…
Okej!
Bara motljus.
Om ni gillar kaffe och juice så säljer vi det här.
Här är vi!
-Hej. -En kaffe, tack.
Ska bli.
-En liten iskaffe går snabbast. -Då tar jag en liten iskaffe.
-Tack. -Tack.
Kanon.
FÖRSÄLJNING: 6 100 YEN
-Va? -Hur?
De var kanske för få personal.
Jag kände att du var lite deppig idag.
Som om du hade mycket huvudbry.
Jag kan inte låta bli att tänka att jag inte passar in i Gröna rummet.
Jag tror verkligen att du är den typ av person
som bryr sig mycket om vad andra tycker om dig.
Du är nån som verkligen tänker på hur dina ord påverkar andra.
Och jag hoppas verkligen
att du inser hur omtänksam du är.
Alla killarna säger att du är charmig.
Men trots det,
om jag inte gör ändringar,
kommer stämningen inte heller förändras.
Det du sa ger mig nåt att jobba med.
Tack.
Ingen orsak. Tack själv.
-Alan är toppen. -Underbart att han kan uppmuntra andra.
Han är fantastisk.
Vi kan lära mycket av hur han lyssnar på och uppmuntrar andra.
Det är väldigt lärorikt. Innan med kycklingen också.
Det stämmer att de kan tjäna extra pengar för att täcka kycklingen.
Det var praktiskt och snällt.
Det var ett bra förslag.
Dai vågade även säga nåt som var jobbigt att säga.
-Det är också viktigt. -Helt rätt.
Jag undrar vad Kazuto har för tankar. Han räckte inte upp handen.
-Just det. -Jag vet inte hur han känner för någon.
På så vis är han mystisk.
-Han får sin shake. -Sin kyckling.
Är du okej, Shun?
Shun.
-Shun. -Vad?
-Kycklingen… -För shaken?
Gör du den idag, Usak?
Är det gott?
Det är gott.
Vila du.
Jag ska rita.
Jag vet inte.
Jag förstår mig inte på Shun.
Idag ignorerade han mig helt, utan anledning.
Jag typ…
Jag vill ha mer tid ensam med honom.
Jag gör det så uppenbart hur jag känner!
Jag förstår inte Shuns känslor.
Jag är lite trött.
-Han gillar verkligen inte att bli jagad. -Han är svår.
Shun ville att Dai skulle visa hur mycket han gillar honom.
-Det sa han. -Eller hur?
Shun delar motsägelsefulla åsikter men tycker att de är konsekventa.
-Ja. -Men det är svårt för andra att förstå.
Jag förstår honom inte.
Och vissa kanske anstränger sig mer,
men Dai är en bekymmerslös hedonist så han kanske bara ger upp.
Det kan inte hjälpas.
Men det vore fint om Dai satte ord på det och fick situationen att lösa sig.
Sant.
"Kazuto tar dagens skift."
-Vem blir det? -Här kommer det.
-Vänta. -Vem blir det?
"Var goda och indikera om ni vill jobba med Kazuto."
Ska jag säga klara, färdiga, kör?
Klara, färdiga, kör!
Oj, så många händer. Vad glad jag blir.
Så många.
Vad ska jag göra?
Vem blir det?
-Va?! -Shun?!
Det är min första gång med Shun.
-Vill du? -Gärna.
-Ha det så kul. -Det ska jag.
Jag valde inte er för då skulle ni få jobba två dagar i rad.
Usak och jag?
-Han är snäll. -Ja.
-Du hade orkat. -Ja.
-Men det var snällt av honom. -Han är snäll.
Jag blev förvånad av att se din hand. Jag tänkte typ: "Va?"
Men jag tycker lite synd om Dai.
Jaså.
Han räckte inte upp handen.
Hur går det med Dai?
-Det är inget. -Inte?
-Eller, vi gick ju på en dejt. -Allt väl så långt?
-Inte så bra. -Ni verkar funka bra ihop.
NI verkar vara på samma våglängd.
-Tycker du? -Ja.
Seriöst?
-Det tycker inte jag. -Inte?
Det är mitt problem.
Jag är attraherad av honom, men Dai är så energisk.
-Jag är ganska stillsam. -Det är du.
Så ibland blir det för mycket för mig.
Jag fattar.
Det är skillnaden i energinivå!
Om vi skulle delas upp i par igen, vem skulle du välja?
-Jag vet inte riktigt. -Inte?
Det är så skönt. Fantastiskt.
-Du gick på dejt med Shun, va? -Ja.
-Kan vi prata om det? -Visst.
Absolut.
Jag har bara varit i förhållanden med personer som var lätta att läsa.
-Är det här nytt och kul för dig? -Ja, men förvirrande.
-Förvirrande? -Ja.
-Det är en ny upplevelse. -Precis. Ofta förstår jag inte honom.
Är ni vänner?
-Vi är syskon. -Jaså, syskon!
-Ni verkar komma så bra överens. -Ja.
Här är en liten islatte.
Där har ni en, och en till.
-Tack. -Varsågod.
-Tack. -På återseende.
-Ta hand om er. Tack! -Lycka till.
-Massor av folk. -Härligt.
-En stor familj. -Ja, det är de.
-Vilken trevlig familj. -Ja.
Jag tänker på Shun och Kazuto hela tiden.
-Mer på en än den andre? -Ja.
-Berätta. -Ja, det borde du.
Jag är intresserad av Kazuto.
Ja.
Jag är helt enkelt attraherad av honom.
Nu vet jag att Alan har siktet inställt på Kazuto.
Jag känner mig lite hotad.
Jag tror att Alan är roligare.
Åh, nej!
Det stämmer inte.
Man vet aldrig vad nån annan tycker.
Jag har inte riktigt kunnat prata med honom.
Det är rätt svårt att hitta rätt tillfälle.
FÖRSÄLJNING: 11 000
Förresten…
Vi försökte gissa vem du är intresserad av.
Jag tänkte att det var Usak.
Men du räckte inte upp handen för Usak.
Jag kan vara lite förälskad i nån.
På riktigt?
-Hur han sa det… -Vem då?
-Shun? -Är det Shun?
-Låt oss laga middag. -Okej.
Låt oss.
Va?
-Vad? -Vad händer?
-Vad är det? -Jag vet inte.
-Det är tänt i bastun. -Ja.
-Hej, kompis. -Välkomna hem.
-Vi är tillbaka.
Välkomna hem.
-Alan, kan du hänga med ut? -Visst.
-Va?! -Vad är det nu?
-Kazuto är… -Vad har hänt?
-Ett ögonblick, killar. -Vi väntar.
Kaffebilskillarna har saker att göra.
-Är den min? -Du kan ställa fram där borta.
Usak är så klart orolig för vad som pågår mellan dem.
Puh.
-Ursäkta mig. -Ingen fara.
Gud, mitt hjärta bankar.
-Varför då? -Vänta.
VI ÄR PÅ VÄG TILLBAKA. KAN VI PRATA?
Va?
-Vad innebär det här? -Va? Det här blir spännande.
-Så spännande! -Jag älskar det.
Jag är så himla nyfiken!
Jag ville jobba med dig idag men det hade varit din andra dag i rad.
Jag ville även jobba med Shun.
Så nästa gång…
Alltså, jag vill jobba med dig också.
-Det är så jag tänker. -Jag är så…
-Vi kör nästa gång. -Det gör mig glad.
Du vet…
Eftersom jag känner likadant.
Nu vet jag att det är ömsesidigt.
Nu är jag lite… Nej, mycket lättad.
Ja.
Titta.
Vad? Snackar Kazuto och Alan?
Bara de två!
Får jag krama dig?
-Jag är en kramare. -En kramare?
Du ska verkligen ha tack.
Kazuto och Alan pratar.
Vad spännande.
-Den som sätter in en stöt vinner. -Sant.
-Det är så sant. -Ja.
Den som sätter in stöten vinner.
-Välkommen -Jag är tillbaka.
-Är det kallt ute? -Det är kyligt.
-Jag ska gå på toa. -Okej.
-Snyggt jobbat idag. -Tack.
-Är det inte kallt? -Du måste frysa.
Nej då, ingen fara.
Vad är det?
Alltså…
-Jag ville berätta en sak. -Okej?
Av alla deltagarna…
Hur säger man?
Du är…
…min typ.
Va?
Så känner jag.
-Det kan inte vara sant. -Klart att det är sant.
-Jag skulle inte ljuga. -Seriöst?
-Ja. -Jag är så chockad.
Redan första dagen jag kom hit så kände jag så.
Det var första intrycket.
-Men du åkte iväg för jobbet dagen efter. -Just det.
Och sen åkte jag iväg för jobbet.
-Vi missade varandra. -Ja.
Så det var svårt att hitta ett tillfälle att få kontakt.
Jag vill ha kontakt med dig.
Det tror jag.
Min hjärna slutade funka.
Jag ber dig inte att ge mig ett svar nu direkt.
Jag ville bara berätta hur min situation ser ut just nu.
Men framöver…
Minns du dejt-grejen?
Om vi gör det igen så vill jag gå med dig, Kazuto.
Jag vill gå på dejt med dig.
-Det ville jag säga. -Otroligt.
Det var allt.
Jag är så glad.
Jag kan inte tro det.
Givetvis är jag glad
men jag undrar hur det kommer påverka mina känslor att jag vet hur han känner.
Jag vill också lära känna Usak.
Vad fint!
-Vilken utveckling! -Är det så det är?
När det händer, händer det.
-Alan kan inte rulla tummarna. -Eller hur?
Jag har märkt att alla talar formellt till Usak.
-Skapar inte det en mur? -Det känns avlägset.
Det finns givetvis respekt.
Kazuto och Alan är mer rättfram.
-Men alla tilltalar Usak så formellt. -Endast Alan tilltalar honom informellt.
Alan gav Usak råd, men nu är de kärleksrivaler.
-Just det! -Så mycket drama!
-Jag förstår. -Just det.
De är vänner, men ändå rivaler.
Hann ni prata nåt idag?
Ja, när vi körde.
Pratade ni mycket?
Han sa att han är förälskad.
-Vem? -Du.
Det sa jag inte.
-Det gjorde du. -Nej.
Han rodnar.
Skvallermaja.
-Du är en sån skvallermaja! -Åh nej!
-Jag skämtar. Han sa inte det. -Inte?
-Verkligen inte. -På riktigt.
Men man blir inte förälskad över en natt.
Jag har aldrig blivit kär vid första ögonkastet.
Så varje gång en vän sa: "Det var kärlek vid första ögonkastet"
så tänkte jag: "Vad fan?"
Men när jag träffade Kazuto kände jag en gnista.
"Wow!"
Hjärtat hoppade till.
Det kan ha varit min första gång.
-Han sa det! -Inför andra!
Vad modigt.
-Det kan varna de andra också. -Ja.
Jag tror det.
Skönt att få sagt det.
Jag är en sån som brukar säga som det är.
-Lyckades du vara mer rättfram idag? -Ja.
Jag stötte på Kazuto.
-Va? På Kazuto? Innan idag? -Ja.
-Vad sa du till honom? -Jag berättade för Kazuto…
att han gjort ett gott intryck på mig.
Och om vi får gå på dejter igen så skriver jag hans namn.
Sa du det, Usak?
-Snyggt. -Det hände idag.
Allt det på så kort tid.
Typ "wow".
-Vi kan rita ett relationsdiagram. -Ja, låt oss.
Vi har några kvar.
-Han ritar det. -Det är bara gissningar.
"Brasklapp…"
Jag måste på toa.
Vad?
Vänta.
Är nåt på tok?
-Jag gillar också Kazuto nu. -Va?
Seriöst?
Har han ändrat sig?
Mina känslor för Shun hade inte riktigt utvecklats än.
När jag iakttog Shuns och Dais vardagliga interaktioner
och föreställde mig att jag dejtade Shun
så insåg jag att jag inte kan se mig själv i ett romantiskt förhållande med Shun.
När Alan öppet bekände sina känslor för Kazuto
ville jag inte att han skulle bli ihop med Kazuto.
Jag undrade varför jag kände så.
Jag insåg att jag kanske är mest intresserad av Kazuto.
-Och efter det…bekände Usak sina känslor. -Ja.
De två har redan lagt in en stöt.
-Blir det dejter imorgon vore det illa. -Då ligger du illa till.
Undrar vad som kommer hända.
Imorgon…
Kanske så här?
Jag ska visa det sen.
KAZUTO, JAG VILL PRATA. KOM TILL TERRASSEN.
Kazuto har fullt upp!
OKEJ
Han är så upptagen.
-Hej, Ryota. -Tack för att du kom.
Visst är det kallt?
Tack för att du trotsar kylan.
Jag ville berätta för dig
hur jag känner för dig just nu.
Alltså…
Jag gillar dig starkt.
Jag vet inte om jag kan kalla det kärlek än.
Jag finner dig alltmer attraktiv.
Och därför vill jag tillbringa
mer tid med ihop dig.
-Seriöst? -Ja.
Jag tycker att du är söt.
Idag blev det tydligt för mig hur jag känner för dig.
Det var allt.
På riktigt?
Tack. Det kräver mod att berätta.
Mycket mod.
Jag är faktiskt förvånad. Jag trodde aldrig att du kände så.
Jag visade det inte.
Wow. Så överraskad jag är.
Vilken överraskning.
Så chockad…
Jag hoppas att vi får gå på en dejt ihop.
Så känner jag.
Tack för att du berättar hur du känner.
-Månen är vacker ikväll. -Tack, Ryota.
Tack själv.
-Ses imorgon. -Ja.
-God natt. -Tack.
De är tre stycken. Alan och Usak är Ryotas rivaler.
Formidabla konkurrenter.
-Väldigt. -Ja.
Sätten som de uttryckte sina känslor på var olika
och det gillar jag.
Ja, du har en poäng.
-Det här är olikt Ryota. -Ja.
Det är för mycket.
Du är min typ.
Men när jag träffade Kazuto kände jag en gnista.
Jag gillar dig starkt.
Jag klarar inte mer.
Kazuto sitter också i en svår sits.
Väldigt svår.
-Jag läser upp det. -Kör på.
"God morgon."
-God morgon. -God morgon.
"Kaffebilen håller stängt idag."
Vår inkomst…
-"Ni ska…" -Övernattningsdejt? Oj, jag sa det högt.
Va?
"Ni ska ha en övernattningsdejt, bara ni två."
-En övernattningsdejt? -Va?
En övernattningsdejt? Det var nytt.
Jävlar.
-Gud. -Vilken överraskning.
"Skriv ner personen ni vill dejta på pappret.
Ni får bara gå på en dejt om era känslor är ömsesidiga."
Vilket svårt beslut för Kazuto!
-Vem väljer han? -Vad ska han göra?
-Jag tror att Dai ändå skriver Shun. -Det tror jag också.
Jag vill gå på dejt.
-Vill du? -Så klart.
-Galet. -Helt galet.
-Så spännande! -Ja.
Har alla nån de tänker skriva ner?
-Har ni? -Ja.
Alla har bestämt sig?
-Alla måste förbereda sig. -Det är ju övernattning.
Man vet att man får tillbringa mycket tid ihop.
Dessutom med den man gillar.
Man känner typ "Ja!" innan dejten ens har börjat.
-Om man får en dejt. -"Jippi!"
Om jag får gå på övernattningsdejt idag
och tillbringa lugn och avslappnande tid tillsammans tills vi somnar,
vill jag berätta massor för den personen.
Jag vill att han ska lära känna mig bättre och jag honom.
Om jag får tillbringa den tiden idag
skulle jag känna mig nöjd.
Vem ska läsa?
Jag är inte så bra på att läsa japanska, men…
Hjälp mig om jag fastnar, Shun.
"Vi ska tillkännage paren som får övernatta ihop."
Första paret är…
Kazuto och…
-Ja, Kazuto. -Och?
-Vem blev det? -Vem?!
FÖRSTA PARET KAZUTO OCH ??
Undertexter: Rasmus Edlund