Jó reggelt!
Good morning!
Ébresztő!
De jó hallgatni!
„Ma Usak lesz a műszakvezető.”
Naná!
Usak!
„Usak, válaszd ki azt a személyt, akivel szívesen dolgoznál!”
Oké.
Egy pillanat!
Páran nincsenek itt, nem?
HIÁNYZÓK: TAEHEON, ALAN ÉS KAZUTO
Jó.
- Megtisztelnél. - Köszönöm!
Izgi!
Számítottam rá, hogy ma én leszek a soros.
Már korábban eldöntöttem, hogy Kazutót választom.
AZ ELSŐ ESTÉN
Az első benyomások alapján Kazuto az esetem.
A külseje, a kisugárzása…
Olyan titokzatos.
Talán épp ez az, amivel megfogott.
Azonnal megtetszett.
KAZUTO ÉS USAK NAPOKIG NEM TALÁLKOZTAK MUNKAHELYI ELFOGLALTSÁGAIK MIATT
USAK MA NEM VÁLASZTHATTA KAZUTÓT
Usak ráindult Kazutóra!
- Ezt most halljuk először. - Hajrá, drukkolok nektek!
NYÁR, KÁVÉZÓ, PASIK
Jó napot!
Mit parancsol?
- Három csokis kekszet kérnék! - Máris!
- Elnézést, hogy megvárattuk! - Köszönjük a türelmét!
Az „L” betűs lesz a latte.
Köszönjük szépen!
Óvatosan fogja, mert tűzforró!
Menni fog?
MAI BEVÉTEL: 8200 JEN
- Hogy érzed magad a házban? - A házban?
- Hogy mondjam, szeretném önmagamat adni… - Értem.
De még próbálok alkalmazkodni.
Nehezen tudsz feloldódni?
Tökre különböző karakterek vannak.
Abszolút.
Én meg igyekszem alkalmazkodni, beilleszkedni…
Érted, amit mondok?
Néha rám tör, hogy „Jaj, ezt nem kéne csinálni.”
Nem vagyok…
az a megközelíthetetlen pasi, mint a színpadon.
A magánéletben nem.
Efelől nem voltak kétségeim.
Valójában egy…
teljesen hétköznapi srác vagyok.
Egy picit félénk…
Te félénk?
Szerintem igen.
Átlagos srác vagyok.
Talán még sohasem nyíltam meg úgy igazán mások előtt.
Nincs ebben rutinom.
De remélem, hogy az itt töltött idő alatt
képes leszek nyíltan beszélni az érzéseimről.
Csak nehogy megsebezzék az érzékeny lelkét!
Good morning!
Na jó!
Hahó!
Mi az? Olyan barátságtalan!
Miért ilyen elutasító?
Mi ütött belé?
Úgy látom, Dainak kezd leesni, mi a szitu.
Shun jóformán teljesen ignorálja.
Rémes, amikor érzed, hogy baj van, de a másik nem hajlandó róla beszélni.
Pokoli kín, ahogy a némaságával büntet.
Rettenetesen!
Borzasztó!
Nem igazán hozta lázba,
hogy Dai áhítattal hallgatta a szívverését.
Mondjon már valamit, az istenért!
- Vagy ölelje meg! - Pontosan!
Ő meg, mint egy darab fa…
Annyi élet van benne, mint egy döglött halban.
KAZUTO ÖT NAP UTÁN VISSZATÉR
- Szevasz! - Visszatért!
Már azt hittem, vissza se jössz!
Üdv újra itt!
- Örvendek! - Szia!
Halihó!
- Alan. - Örülök!
- Szia! - Már annyi szépet hallottam rólad.
Ajjaj, baj van!
Eddig ő a befutó.
Tetszik az arca, a kisugárzása, minden klappol.
Köszönöm, istenem!
- Na tessék! - Hűha! Nice!
Népszerű a srác!
Az álompasi.
Hű, de nagy vagy!
- Mi újság? Minden szuper? - Minden.
Örülök a találkozásnak!
„A mai műszakot Alan fogja vezetni.”
- A verdát is? - Ja.
Zsír!
- Micsoda? - Mi az?
„Aki szívesen dolgozna Alannal, tegye fel a kezét!”
Jesszus!
„Ha több jelentkező is akad, Alan választja ki a szerencsést.”
- Változtattak? - Úgy tűnik.
Mindenkinek sikerült dönteni?
Oké.
Jól van.
- Jelentkezzünk? - Alan majd beszámol.
Rendben, okés.
Vigyázz, kész, rajt!
Ti így?
Akkor veled.
Egy gyors volt.
Megtiszteltetés, uram!
Köszönöm!
Így jártunk.
Jól van.
Jó mulatást!
Köszönjük szépen!
Horan, ugye?
- Alan vagyok. - Ja, Alan!
Azt mondja: „Horan”.
- Az én vagyok. - Összekevertek Alannal.
- Apukám félig olasz, félig brazil. - Csakugyan?
Anyukám brazil és japán.
Ne mondja!
Brazíliában nőttem fel, de Japán a választott hazám.
Te meg egyre jobban hasonlítasz anyámra!
Amíg a többiek bent főzőcskéznek,
lazulhatnánk egy kicsit, nem?
Lazulunk?
ZÖLD HULLÁM
Mit csinálsz a szabadidőben?
A szabadidőmben? Hát…
Például fürdőbe járok.
Szentóba?
Szentóba, termálfürdőbe, szaunába…
Amikor csak időm engedi.
- Az jó. - Aha.
Szeretsz sokáig ücsörögni a szaunában?
Attól függ, éppen milyen kedvem van.
Értem.
Usak nem egy szellemes társalgó.
Azt kérdi: „Mit csinálsz a szabadidőben?”
- „Sokáig ücsörögsz a szaunában?” - Aranyos!
Általában azért megy az ember szaunába, nem?
Van, amit nem bírsz?
Amit nem bírok?
Most már kevésbé.
Régen sokkal válogatósabb voltam.
Mostanra kinőtted?
Olyasmi.
Nem lennék meglepve, ha halálra unta volna magát.
Azért remélem, nem így volt.
Folyton azon aggódom, hogy negatív a kisugárzásom.
- Ne lehet mindenki dumagép. - Csak mutasd ki az érzéseidet!
A színpadon egy igazi szexbomba. Hihetetlenül férfias jelenség.
Az életben sokkal közvetlenebb, sokkal visszafogottabb.
És ez tetszett.
Talán furcsa lesz, amit mondok, de nálam ez előny.
Usak az a kaliberű pasi…
akiről a magamfajta srác legfeljebb csak álmodhat.
Nem vagyok az ő szintjén.
Kazuto számára Usak afféle távoli istenség volt,
de látta, milyen aranyos a hétköznapi életben,
és azt mondta: „Bejön ez a pasi!”
Meglepetés!
Másra számított.
- Alan is Kazutóra hajt. - Igen.
Szép kis felfordulás lesz ebből!
Mindenki elolvad tőle!
Abszolúte megértem.
Olyan kiegyensúlyozott, természetes fiú.
- Még főzni is tud. - De még hogy!
Külön jó, hogy ilyen elfoglalt.
Így sokkal értékesebb minden vele töltött perc, mi?
Reggel az a tapsvihar…
- „Végre!” - Igen.
A szerelem olyan, mint az erjesztett étel.
Minél tovább erjed, annál jobb.
Milyen fennkölt!
Nézzétek!
Nagyon élvezi a locsolást.
Zseniális!
Olyan aranyos!
Nem is a növényeket locsolja, csak pancsikál.
A növények is kapnak, nyugi!
Kész, rajt!
Fantasztikus!
Ki lett az első?
Egy ideje már kikívánkozik belőlem valami.
A napi büdzsénk nagyjából 6000 jen körül van.
Ebből kell főznünk a kaját.
Viszont Usaknak külön veszünk csirkemellet a turmixához.
A csirkemell-saga nem hagyja nyugodni a kedélyeket.
„Csirkemell-saga!”
Naponta 1000 jent különítettünk el a csirkére.
De a reggeli bevásárlásnál…
Itt egy kétkilós!
De nézd már, ez 1560-ba kerül!
Egész olcsó.
Tök mindegy, 1000 jenben állapodtunk meg.
Mégis ottmaradt a kosárban az 1600 jenes csirke.
Ma 7000-et költöttünk, ugye?
Picivel többet.
Több mint 7000-et, csodás.
Tök kínos volt előhozakodni vele, ő meg magasról tesz az egészre.
Bevallom, engem marhára zavar.
Kíváncsi lennék a ti véleményetekre is.
Mit is mondhatnék?
Borzasztóan sajnálom,
hogy nem tartottam magam az 1000 jenes kerethez.
Tény, hogy mostanában…
többet költöttünk csirkére…
mint amennyiben korábban megállapodtunk.
Én meg belenyugodtam, hogy ezek szerint nem gáz.
Úgyhogy…
továbbra is a drágát vettem.
Tényleg annyira életbevágó, hogy meglegyen a napi két kiló?
A néző dől a nevetéstől, nekik meg élet-halál kérdés.
Végül is a csirke elengedhetetlen a munkájához.
Létszükséglet, mi?
- Csökkentsük! - Mit?
A csirkeadagot.
És elnézést, ha úgy tűnik, hogy én osztogatom a lapokat.
De ha több csirkét csempésznénk az étrendetekbe…
Együnk mindennap csirkét?
És…
- Mi is együnk csirkét… - Igen, és akkor…
Ami megmaradt, megy a turmixomba.
Ez csak az én véleményem,
de úgy látom, a napi két kiló csirke borzasztó fontos Usaknak,
hogy formában legyen a melójához.
Mondjuk eladunk eggyel több lattét, az plusz 500 jen.
Ha napi szinten eladunk plusz egy lattét, egy drip kávét…
Usaknak ez fontos a melója miatt. Legalább emiatt ne fájjon a feje!
Oké. Tehát?
Szóval ha az eladásokból fedeznénk Usak csirkéjének a költségét…
az szerintem tök menő lenne.
Oké.
Ez a legjobb megoldás.
Tökéletes.
Szenzációs ötlet!
Plusz motivációt jelentene, hogy még jobban megnyomjam a kávézóban.
Jó, ha mindenki egyetért, akkor ezt megbeszéltük.
Én meg majd megpróbálok takarékosabban főzni.
- Kazuto! - Jaj, de édes!
- Simán belezúgnék! - Imádlak, Kazuto!
Mindenkinek elcsavarta a fejét.
Szeretnék bocsánatot kérni.
- Ugyan! - Tapintatlan voltam.
Nyugi, nincs semmi gáz.
Jól tetted, hogy felhoztad ezt a témát.
Köszi szépen!
Nincs mit.
Megnyugtató, hogy rajtam kívül senkit sem zavart.
Azt hiszem, egy kicsit el voltam varázsolva, tudod?
- Aha. - Ja.
Néha azt érzem, nincs is rám szükség ebben a házban.
Csak a baj van velem.
Ez nem igaz!
A csirkével van baj, nem veled.
„Ma Usak ül a mobil kávézó volánja mögé.”
„Aki szívesen dolgozna Usakkal, az tegye fel a kezét!”
Oké, visszaszámlálás!
Három, kettő, egy…
Nulla.
Senki? Ja jó.
Már azt hittem, senki sem bír.
Kazuto nem emelte fel a kezét.
Nem akar velem dumálni.
Úgy tűnik, a legkevésbé sem érdeklem.
Szomorú.
Jó.
- Lennél velem? - Szívesen!
- Oda álljak? - Aha.
- Fel kell kötniük a gatyát! - Bizony.
Adjunk a melónak!
Jó.
Nyomjuk!
Azt nézd!
Durva!
Őrület!
- Micsoda tömeg! - Izzítsátok a kávégépet!
Üdv! Megcsináljam a képet?
Úgy önök is rajta lehetnek.
Három, kettő, egy!
Jó!
Szuperek a fények!
Ha kávéra vagy üdítőre vágynak, szeretettel várjuk önöket!
Itt vagyunk!
Jó napot!
- Kérhetek egy kávét? - Hogyne!
- A kis jegeskávé készül el legelőbb. - Olyat kérek.
Jegeskávét?
- Köszönjük! - Köszönjük!
Király!
MAI BEVÉTEL: 6100 JEN
- Hogy mi? - Ezt meg hogy csinálták?
Nem volt elég kezük.
A kocsiban úgy tűnt, mintha totál meg lennél borulva.
Mint akit titkos bú emészt.
Talán nem illek ide a Zöld Hullámba.
Ezen rágódom.
Már sokat gondolkoztam ezen,
hogy az a fajta ember vagy,
akit baromira foglalkoztat mások véleménye.
Megállás nélkül azon pörög az agyad,
milyen reakciót váltasz ki másokból.
Tökre lelkizős vagy.
De nagyon remélem,
hogy egyszer te is rájössz, milyen kedves csávó vagy.
De tényleg!
Mindenki áradozik rólad, hogy mennyire elbűvölő vagy.
Jó, de…
akkor is nekem kell változtatnom,
mert az egész világot nem változtathatom meg.
Elgondolkodtató, amit mondtál.
Köszönöm!
Nincs mit, én köszönöm!
Alan szuper srác.
Fantasztikus, ahogy bátorítja a többieket!
Nagyon jó arc!
Mindannyian sokat tanulhatunk tőle, ahogy motiválja maga körül az embereket.
Konstruktívak a meglátásai, a csirkés szitut is megoldotta.
Maximálisan igaza volt,
hogy ki lehet hozni a csirkét a bevételből.
Empatikusan, intelligensen állt hozzá,
és baromi jó ötletet dobott be.
És Dai is ki mert állni az igazáért, pedig elég kényes volt a szitu.
- Ez is nagyon fontos. - Ahogy mondod.
Kazutón viszont képtelenség kiigazodni.
- Igen! - Nem emelte fel a kezét.
Bizony.
Ha megölnének se tudnám megmondani, ki az, aki tetszik neki.
A pasi számomra egy rejtély.
Az istenek itala.
Csirketurmix.
Jól vagy?
Shun!
Mi az?
Ez a maradék csirke a turmixhoz?
Kell még belőle, Usak?
Ehető?
Finom.
Jó pihenést!
Rajzolok valamit.
Nem is tudom.
Egyszerűen nem értem Shunt.
Egész nap ignorált, pedig semmi oka nem volt rá.
Ez annyira…
Szeretnék vele kettesben lenni.
Annyira levágósan csinálom, nem igaz, hogy nem érti!
Nem tudom követni Shunt.
Kezdek belefáradni!
Shun nem bírja, ha nyomulnak rá.
Nem egyszerű srác ez a Shun!
Dai szerette volna, ha kimutatja iránta az érzéseit.
- Így volt. - Igaz.
De Shun egyszer így viselkedik, másszor úgy…
Lehet, hogy ő következetes önmagával, de a külső szemlélő aligha tudja követni.
Én már kezdem feladni.
Másokat ez talán még jobban feltüzelne,
de Dai egy életvidám pasi, aki habzsolja az életet,
és lehet, hogy úgy van vele:
„Minek törjem magam?”
Örülnék, ha Dai megpróbálná szavakba önteni az érzéseit:
„Mit tegyek, hogy működjön kettőnk között?”
- Nem? - Abszolút!
„A mai napon Kazuto fogja vezetni a műszakot.”
- Ki lesz a párja? - Kíváncsi vagyok.
Kit választasz?
„Aki szívesen dolgozna Kazutóval, tegye fel a kezét!”
Számoljak be? Úgy jó lesz?
Kész, rajt!
Jézusom, mennyien vagytok!
Annyira örülök!
Jó sokan.
Most mi legyen?
Ki lesz az?
- Micsoda? - Shun?
Először leszek Shunnal.
- Dolgozol velem? - Szívesen!
Érezzétek jól magatokat!
Meglesz.
Ti most inkább pihenjetek a tegnapi műszak után!
Mármint Usak és én.
Kedves tőle.
- De bevállaltad volna. - Be, de figyelmes volt tőle.
Aranyos vagy.
Meglepett, hogy jelentkeztél.
Mondom: „Mi van?”
De azért egy picit sajnálom Dait.
Ő nem tette fel a kezét.
Mi újság veletek?
Igazából semmi.
Nincs semmi?
Jó, a semminél azért több. Elmentünk randizni.
Jó volt?
Azt azért nem mondanám.
Pedig összeilletek.
Egy hullámhosszon vagytok.
- Úgy látod? - Szerintem igen.
Komolyan?
Én nem így látom.
Nem így látod?
Ez a fő gond.
Tetszik, mint pasi,
de Dai egy energiabomba.
Én sokkal szolidabb vagyok.
Szolidabb, azt mondod?
Néha már…
túl sok nekem.
Értem.
Más az energiaszintjük.
Ha újra megkérdezik, kivel mennél randizni,
kit választanál?
Nem is tudom.
Nem?
Ez annyira jólesik! Hihetetlen!
- Ugye voltatok Shunnal randizni. - Aha.
- Mesélsz róla egy picit? - Persze!
Eddig főleg olyan emberekkel ismerkedtem,
akiknél simán le tudtam venni, hogyan viszonyulnak hozzám.
Akkor ez izgalmasabb.
Izgalmas, de bonyolult.
- Összezavar? - Igen!
Új neked az egész.
Ahogy mondod. Egyszerűen képtelenség rajta kiigazodni.
Barátok vagytok?
- Testvérek. - Ja, tesók!
Rögtön láttam, mennyire egy hullámhosszon vagytok.
Igen.
Tessék, a kis jeges latte!
Egy pillanat, és adom a másikat.
- Kösz! - Parancsoljatok!
- Köszönjük! - Mi is!
- Csáó! - Minden jót!
Köszönjük szépen!
- Hű, mennyien vannak! - Tök jó!
- Jó nagy família! - Az tuti.
Szép család!
Igen.
Folyton Shun és Kazuto jár az eszemben.
Különösen az egyikük?
Bingó.
Na, ki vele!
Halljuk!
Ami azt illeti, Kazuto érdekel.
Hát ja.
Nem tagadom, nagyon bejön a srác.
Mióta tudom, hogy Alan is érdeklődik Kazuto iránt,
egy kicsit elbizonytalanodtam.
Alan sokkal szórakoztatóbb nálam.
Ne csináld már!
Ez nem is igaz!
Nem tudod, mi fogja meg benned a másikat.
Igazából alig volt lehetőségünk beszélgetni.
Próbáltam rá alkalmat találni,
de valahogy nem igazán sikerült.
MAI BEVÉTEL: 11 000 JEN
Amúgy…
egymás között sokat találgattuk, ki tetszhet neked.
Én Usakot tippeltem volna.
De tegnap nem tetted fel a kezed.
Előfordulhat, hogy beleszerettem valakibe.
Komolyan?
- Gyanús ez nekem. - Ki az?
- Shun? - Shun lenne az?
- Na, főzzük meg a vacsit! - Oké.
Jól van.
Mi?
- Mi van? - Mi történt?
Mi a baj?
Fogalmam sincs.
- Ég a villany a szaunában. - Ja.
Halihó!
Megjöttetek?
Sziasztok!
- Megjöttünk! - Végre már!
Hali!
- Alan, kijössz egy percre? - Oké.
- Micsoda? - Mi készül?
Kazuto…
Mi történt?
Máris jövünk, srácok.
Megvárunk.
Aztán dumáljuk meg a mai műszakot!
Az mind rám vár?
Megterítenél?
Usak nyilván halál ideges, hogy mit pusmognak ezek ketten.
Hűha!
- Bocs, hogy ilyen hirtelen! - No para.
Jézusom, de dobog a szívem!
- Miért? - Pill.
HAZAFELÉ TARTUNK DUMÁLHATNÁNK KETTESBEN?
Mi?
Azt a mindenségit!
Micsoda? Hát ez izgalmas lesz!
Ez a beszéd!
Kiugrik a szívem a helyéről!
Reggel téged akartalak választani,
de tegnap is dolgoztál.
És Shunnal is szívesen mentem.
Legközelebb…
szívesen választanálak téged.
Valahogy így.
Hát ez…
- Menjünk együtt! - Nagyon jólesik.
Mert ugye…
én is veled akarok menni.
És ezek szerint ez kölcsönös.
Szóval most óriási kő esett le a szívemről.
Ja.
Nézz ki az ablakon!
Mi az? Kazuto és Alan dumálnak?
Édes kettesben!
Jólesne egy nyugtató ölelés.
- Megölelhetlek? - Szeretnél?
Baromira, köszi!
Kazuto Alannal beszélget.
Érdekes fejlemény.
Azt mondom, bátraké a szerencse.
Igen.
Pontosan!
Bátraké a szerencse!
- Halihó! - Itt vagyok.
- Milyen kint az idő? - Hüvi van.
- Kiugrom a mosdóba. - Oksa.
- Jó volt a közös meló. - Igen.
- Hideg van. - Nem fagysz meg így?
Nyugi, nem zavar.
Mi a baj?
Én csak…
- El akartam mondani valamit. - Oké.
Az összes srác közül a Zöld hullámban…
Hogy is mondjam…
Te vagy…
az esetem.
Mi?
Ez az igazság.
Ugye csak viccelsz?
Dehogyis!
- Ilyesmivel sosem viccelnék. - Ez komoly?
Aha.
Nem térek magamhoz.
Attól fogva, hogy beköltöztem hozzátok a házba,
így érzem.
Az első perctől kezdve.
- Csak másnap rögtön leléptél dolgozni. - Igen.
Aztán engem is elszólított a meló.
- Elkerültük egymást. - Igen.
Nem volt alkalmunk közelebb kerülni egymáshoz.
Pedig őszintén vágyom rá, hogy jobban megismerjelek.
Azt hiszem.
Hát most teljesen lefagyott az agyam.
Nézd, nem muszáj erre bármit is mondanod.
A legkevésbé sem várom el, hogy most azonnal válaszolj.
Én csak…
el akartam mondani, hogy ilyen gondolatok járnak a fejemben.
De ha később úgy alakul…
Ugye volt az a randis dolog,
és már biztosan
téged választanálak.
Veled akarok randizni.
- Kikívánkozott belőlem. - Durva!
Kábé ennyi.
Nagyon örülök!
Hihetetlen!
Nyilván nagyon örülök neki.
Kíváncsi vagyok, hogyan alakulnak a dolgok,
most, hogy tudom, hogy érez irántam.
Én is szeretném Usakot jobban megismerni.
De jó!
Csak kapkodjuk a fejünket!
Alaposan beindultak az események!
Alan egy pillanatra sem dőlhet hátra.
Nektek is feltűnt, milyen udvariasan beszél mindenki Usakkal?
Mintha egy fal lenne közötte és a többiek között.
Nyilván a tisztelet miatt is.
Kazutóval és Alannal mindenki közvetlenebb.
De ha Usakról van szó, mindenki: „Usak-szan, figyelj csak!”
Csak Alan szólítja simán Usaknak.
Alan nemrég Usak lelkét istápolgatta, de most már riválisok.
Istenem, micsoda dráma!
Hát igen.
Bizony ám!
Barátok és riválisok is egyben.
Volt időtök dumálgatni?
Igen, az autóban.
Sokat beszélgettetek?
Kiderült, hogy szerelmes.
- Kicsoda? - Te, Kazuto.
Nem is mondtam ilyet.
- De igen. - Kizárt!
Hogy pirul!
A pletykás mindenedet, Shun!
Nem hiszem el!
Hát ez szép!
Jó, csak vicceltem.
- Nem mondtál ilyet? - Egy szóval sem!
Igazat mond.
Az ilyesmi sosem történik egyik pillanatról a másikra.
Nálam sem volt még szerelem első látásra.
Ha ezzel jönnek a haverjaim, hogy első látásra belezúgtak valakibe,
úgy vagyok vele: „Ugyan, menj már!”
De amikor megláttam Kazutót, éreztem a szikrát.
Kapkodtam a levegőt.
Hirtelen elállt a lélegzetem.
Talán életemben először.
- Kimondta! - Mindenki előtt!
Merész!
- Feladta a leckét a többieknek! - Igen.
Hát így.
Hú, de megkönnyebbültem!
Vágjátok, ami a szívemen, az a számon.
- Kipakoltál neki? - Ki bizony!
Ráhajtottam Kazutóra.
- Kazutóra? Még korábban? - Igen.
Mit mondtál neki?
Bevallottam Kazutónak…
hogy rendkívül mély…
benyomást tett rám.
És hogy a következő randinál az ő nevét fogom leírni.
- Elmondtad neki? - Aha.
- Szép! - Hát, valahogy így.
Felpörögtek az események.
Hűha!
Rajzolunk kapcsolati hálót?
- Jó ötlet! - Intézem!
Lassan nehéz követni.
- Már rajzolja is. - Azért ez főleg tipp.
Majd megcsillagozom.
Pisiszünet.
Mi az?
Figyelj csak!
Baj van?
Rákattantam Kazutóra.
Micsoda?
Hülyéskedsz.
Már másért dobog a szíve?
Ami Shunt illeti,
a kezdeti szimpátiából nem alakult ki szerelem.
Igyekeztem objektívan szemlélni Shunt és Dait,
hogyan viselkednek hétköznapi szitukban.
Megpróbáltam elképzelni magam Shun mellett,
és valahogy nem láttam magam előtt, hogy nekünk dolgunk lenne egymással.
De amikor Alan mindenki előtt szerelmet vallott Kazutónak,
hirtelen belém hasított, hogy nem akarom, hogy elvegye tőlem.
Magamon is meglepődtem.
Rájöttem, hogy talán Kazuto áll hozzám a legközelebb.
Erre mi történt?
- Usak is ráhajtott. - Igen.
Mindketten megtették az első lépést.
Ha holnap is lesz randi, bajban leszek.
Csúnyán ráfaraghatsz.
A jó ég tudja, mi lesz.
Holnap…
Mondjuk így?
Később megmutatom.
KAZUTO, DUMÁLHATNÁNK? A TERASZON VÁRLAK
Mindenki Kazutót ostromolja!
Kitartás, Kazuto!
Mi újság, Ryota?
Jó, hogy itt vagy!
Hű, de hideg van!
Bocs, hogy kirángattalak!
Igazából szerettem volna megosztani veled,
hogy hogyan érzek irántad.
Szóval…
Nagyon kedvellek.
Egyelőre talán korai lenne szerelemnek hívni.
De napról napra jobban tetszel.
Úgyhogy, ha nem gond, szeretnék minél több időt…
eltölteni a társaságodban.
- Komolyan? - Igen.
Iszonyú helyesnek talállak.
Igazából ma vált világossá számomra,
mennyire vonzódom hozzád.
Kábé ennyi.
A mindenit!
Köszönöm! Kellett hozzá bátorság, hogy ezt elmondd.
Nem is kevés.
De az életben nem gondoltam volna, hogy így érzel irántam.
Igyekeztem titkolni.
Hűha!
Ezt a meglepetést!
Jól megleptél!
Szóhoz sem jutok.
Remélem, adsz rá lehetőséget, hogy elmenjünk egy randira.
Így érzek.
Köszönöm, hogy megtiszteltél a bizalmaddal.
Milyen gyönyörű a hold!
Köszönöm, Ryota!
Én is.
- Akkor holnap! - Szia!
- Jó éjt! - Köszi!
Ryota tehát Alannal és Usakkal verseng Kazuto szívéért.
Méltó ellenfelek.
Az nem kifejezés!
Érdekes, hogy három vallomást hallottunk, és tökre másképp vezették elő.
Szerintem ez annyira jó!
Kiváló észrevétel!
Ryotától nem ezt szoktuk meg.
Bizony!
Nekem ez túl sok.
Te vagy az esetem.
Amikor megláttam Kazutót, éreztem a szikrát.
Nagyon kedvellek.
Nem bírom tovább.
Kazuto nehéz helyzetben van.
Az biztos.
- Felolvasom. - Halljuk!
„Jó reggelt!”
- Jó reggelt! - Nektek is!
„A mobil kávézó ma zárva lesz.”
A bevétel!
- „Ma…” - Ottalvós randi?
- Mi? - Jaj, kimondtam.
Micsoda?
„A szerencsések ottalvós randira mehetnek a párjukkal.”
- Ottalvós randi? - Mi?
Mi van? Hát ilyen se volt még!
Basszus!
- Anyám! - Durva!
„Írjátok fel egy cetlire, kivel szeretnétek randizni!
Azok mehetnek el randevúzni, akik egymás nevét írták.”
Most légy okos! Nyakig ülsz a pácban, Kazuto!
Hogy döntesz, Kazuto?
Mi lesz ebből?
Szerintem Shun végül Dait írja majd.
- Szerintem is. - Igen.
Hűha, de jó is lenne!
- Randizni? - Naná!
Ez kész!
- Őrület! - Az hát!
Kinyír a feszültség!
Kemény!
Mindenki tudja már, kit ír majd a papírra?
- Te is? - Aha.
Mindenki döntött.
- Mi ez? - Bepakolnak.
- Ottalvós randi. - Jaj, tényleg!
Egy csomó időt tölthetsz a másikkal.
Azzal az emberrel, akire vágytál.
Már akkor nyertél, amikor a randi még el sem kezdődött.
- Ha összejön. - „Győzelem!”
Ha elmehetnék a randira,
és senkitől sem zavartatva, lefekvésig élvezhetnénk egymás társaságát,
annyi mindent szeretnék majd elmondani.
Szeretném, ha az illető jobban megismerne, és én is szeretném őt jobban megismerni.
Elképesztően boldog lennék,
ha elmehetnék a randira.
Ki olvassa fel?
Nem olvasok túl jól japánul, de…
Megpróbálod?
- Shun! Segíts, ha elakadok! - Oké.
„Akkor hát elérkezett az igazság pillanata.”
Az első pár:
Kazuto és…
- Eddig oké. - És?
- Ki a másik? - Ki vele!
ELSŐ PÁR KAZUTO ÉS ??
A feliratot fordította: Tóth Márton