Moja draga in prikupna mala markiza,
vprašajte me, kako je moj nečak.
Oziroma vaša stava, z drugimi besedami.
Glede na to, da mu ga de Tourvel ni odgovorila na pisma,
se je Valmont odločil, da jo bo srečal
v najbolj nenavadnih okoliščinah,
v butiku Dalbert et Contini.
Pripravil je eno tistih svojih skrivnih gorečih izpovedi...
Oprostite.
Ampak plen mu je pobegnil.
Oprostite.
Še preden je odprl usta.
Govorice o njegovih neuspehih so se razširile po Parizu
in razveselile njegove sovražnike.
Skrbi me, da njegov ugled tega ne bo preživel.
Gotovo ste zadovoljni.
Tourvel se upira.
Zmaga je vaša.
In kmalu najin ponosni vikont ne bo imel druge možnosti,
kot da prizna poraz.
Cécile,
Nisem vas hotela motiti...
Še več slabih novic od ubogega Valmonta...
Videti ste navdušeni. -Še bolj bi morala biti.
Tourvelov ponos je neznosen, obenem pa tudi...
Hočete, da Valmontu uspe? -Pod mojimi pogoji, ja.
Mislite, da ji je všeč?
Ta ženska ima rada moške.
To bom uredila.
Amen.
Markiza...
Kakšno čudovito naključje.
Govoriti moram z vami, vendar sem se bala, da boste zavrnili moje vabilo.
Bila sem že pri vas.
Maloprej sem vas opazovala.
Zdelo se je mi je, da ste bili odkriti. -Saj sem bila.
Nisem pobožna kot vi, gospa.
Ampak vzgojili so me na določen način.
In Bog...
Bog je vedno moj občasni partner.
Torej, gospa,
se lahko zanesem na to, da boste ob meni?
Naredite mi to uslugo in dala vam bom to, za kar sem prikrajšala vašega moža.
Kaj?
Svojo izpoved.
ZAPELJEVANJE
Nočem se hvaliti, ampak dodala bi,
da je bil Valmont vedno izjemno velikodušen do tistih,
ki nimajo veliko.
Vas dolgočasim, gospa?
Ravno nasprotno.
Ampak če sva že tu, sem pomislila, da mi boste, kot ženska ženski,
pripovedovali o njegovih drugih odlikah.
Je Valmont res najboljši ljubimec?
Nisem pričakovala, da vas bom šokirala.
Upam, da mi ne zamerite.
Učim se igrati vašo igro.
Mojo igro?
Niste vi in drugi člani vašega plemena izbrali takega življenje?
Igrali ste...
Ampak ta igra ima svoje meje.
Drznila bi si reči celo pravilo.
Eno edino pravilo.
Izvolite.
Znati moramo priznati poraz.
Ampak zelo prijeten poraz,
saj je najpomembnejše, da se predamo svoji želji.
Očitno mislite,
da se stežka uprem vašemu prijatelju Valmontu.
Vi ste zadnja Božja obrambna črta pred grehi.
Večna svetnica, ga. de Tourvel.
Je mogoče, da se boste nekega dne
naveličali igrati ta plemeniti lik?
Niste vi utrujeni od nošenja te krone, libertinska princesa?
Moj položaj prinaša nekaj izjemnih užitkov.
Ne verjamem vam, markiza. -Ker ne verjamete v užitek.
Ker ne verjamem v moč.
Vaša lepota je orožje, mogočno, vendar minljivo.
Nedvomno boste z njo osvojili nekaj bitk, vojno boste pa izgubili.
Navdušena sem.
Strinjava se o najpomembnejšem.
Skrivna vojna divja.
Vi ste svetnica, jaz pa kurba.
Nosiva svoje oklepe in maske, da bi bolje manipulirali z moškimi.
Precej pesimističen pogled na človeško nrav.
Nasprotno, motite se.
Obožujem svoj čas,
sprejemam ga
in hočem ga osvojiti v celoti.
Ampak kaj pričakujete?
Da me bo izguba vere popeljala naravnost k Valmontu?
Vi ste ena tistih, ki...
Noro morate ljubiti
in biti ljubljeni.
In če vaš mož ni več dovolj za vas,
vas bo Valmont znal vzeti in odkriti.
Sebe imate radi precej bolj kot Boga.
Potrebujete drugačne, prepovedane izkušnje.
Kot vi sem bila, preden sem postala, kdor sem.
In pravim vam...
Samo če se boste predali svojim željam, boste dobili ključ, ki vodi do vas.
Oprostite.
Moj odgovor na vaše vprašanje je bil malce predolg.
Na moje vprašanje?
"Je Valmont res najboljši ljubimec?"
Gospod grof de Gercourt, gospa.
Gospa. -Čudovito presenečenje, dragi grof.
Prihajam v miru. -V miru?
Pax Libertina.
Dovolj imam najinega pričkanja
in pogrešam čase, ko sva bila prijatelja.
Ne obiskujete me več,
moja hiša pa je brez vas tako prazna.
Res pretiravate.
Ampak nadaljujte, prija mi.
Veste, kaj govorijo vsi v Versaillesu?
Da se kralj dolgočasi. -Res?
Kako žalostno.
Menda hoče zapustiti palačo in oditi v mesto.
Ampak sam ne morem narediti nič.
Potrebujem vašo pomoč.
Dovolite mi, da vam služim kot nekoč.
Nisva dosegla izjemnih reči? Paris sva si podredila...
Rad bi se spomnil, kakšna sva bila,
kakšni ste bili vi...
Poznala sva skrivnosti vsakega vplivneža.
To ste uničili za vedno. -Ne, še je čas.
Prestavljajte si, da bi Parizu povrnila njegov stari blišč.
Ja.
Vendar...
Prepričati se moram, da boste spoštovali Pax Libertina.
Ne morem vam verjeti na besedo, potrebujem gesto,
še bolje, žrtvovanje...
Pozabite svojo varovanko, markizo de Merteuil.
Ljudje so se naveličali njenega napuha in nagnjenosti k prevladi.
Ne morem vam pomagati, če je ne zapustite.
To je vse, kar ste hoteli od mene.
Isabelle je zame kot hčerka.
Ne more zmagati.
Zaradi sovraštva se ji je zmešalo.
Kmalu bo celoten dvor seznanjen z njenimi dejanji.
Če je ne ustaviva zdaj,
bo končala v rokah versajskih fanatikov.
Izkoristili jo bodo kot priložnost, da naju napadejo.
In to bo konec vsega, gospa.
Konec svobode, za katero smo se tako goreče borili.
Sleparski... -Kaj?
Slišali ste me.
Kako si drznete z mano govoriti o svobodi?
Vem, da že čutite. Razmere so se spremenile.
Vsakič ko ste jo skušali raniti,
vas je Isabelle ponižala.
Kmalu vas bo porazila za vedno...
Dovolj!
Kako si drznete?
Vzel sem si čas, da z vami govorim spoštljivo.
Ne silite me, da vas ranim.
Ne!
Vaš vonj, vaša koža...
Samo na en način se lahko pobotava.
Vstopite!
Vaša kočija je pripravljena, gospa.
Odlično. Z grofom sva končala.
Gospa.
Se spomnite gospoda viteza de Dancenyja?
Mladi zaročenec gdč. de Volanges... -Zaročenec?
Nič ni še uradno.
Ubogi otrok nima niti svojega glasbila,
pripraviti pa se mora za avdicijo.
Pozabila sem, da sem ga nocoj povabila sem, da bo lahko vadil.
Upam, da vas ne bo motilo.
Hvala.
Izčrpana sem, spat grem,
vi pa kar ostanite.
Tudi jaz grem v nadstropje.
Lahko noč, gospa.
Vam je ona všeč?
Gospa, privolil sem, da bom nocoj prišel samo zaradi prijateljstva...
Kakšnega prijateljstva?
Partnerja sva, dragi vitez.
Tako je od prvega dneva.
Vi potrebujete denar, jaz pa vašo očarljivost.
Pozabljate najpomembnejše.
Po tem, ko sva se spoznala, sem srečal Cécile.
Cécile? Ja, vem.
Od jutri jo boste lahko spet ljubili na smrt.
Verjemite, name se boste lahko zanesli kot na partnerico in prijateljico.
Ampak nocoj...
Potrkali boste na vrata gospe de. Tourvel...
Pojasnili ji boste svoje pomisleke.
In ta globoki občutek zbeganosti, ki ga povzroča v vas.
Kako sovražite sebe, ker ste pozabili Cécile...
Naj govori z vami
in vam pojasni, zakaj se morate obrniti k Bogu
ali kakšno podobno otročarijo.
Prisluhnite ji. Vsakič znova.
Dolgo.
Samo bodite, kakršni ste. Odlično.
Dokler ste v njeni sobi, je mogoče vse.
Prepričana sem, da bo pred svitom vaša.
Ne pozabite, vitez, če pomagate meni, pomagate Cécile.
Brez mene bi bila Cécile že Gercourtova žena.
To ste naredili, ker ste dobrosrčni.
Zahvaljujem se vam. -Ne, kot vedno sem to naredila,
ker sem morala.
Dajmo, ta ženska je prava poslastica.
Prosila vas bi lahko za uslugo, v kateri bi precej manj uživali.
Dajmo.
Ne, gospa, raje izgubim Cécile, kot da jo izdam.
Naredite, kar hočete.
Najljubša markiza,
vaš molk potrjuje moj največji strah.
Mislila sem, da ste zaljubljeni, a sem se motila.
Plen najnasilnejšega strupa ste.
Ponosa.
Posvetiti bi se morali izključno Gercourtu.
Pripraviti in organizirati bi morali vašo obrambo,
vi pa zapravljate čas s Tourvelovo, ki je povsem nepomembna.
Ampak zaradi ponosa se igrate s kruto nečimrnostjo, gospa.
Namesto da bi se borili.
Ne vi ne Valmont nimata več nadzora.
Vidim, da sta oba izgubljena v labirintu, ki sta ga ustvarila sama.
Gospa...
Ste dobro?
Nočem več igrati.
Zmagali ste.
Kar je v redu.
Ne prepoznam vas.
Valmont je stavil z mano, da vas lahko zapelje.
Jaz pa sem vložek v tej stavi.
Ne razumem.
Torej, če si me želi,
je razlog to, da ljubi vas.
Ljubi mene?
Ste res tako slepi?
Nikoli me ni ljubil.
Vas pa ljubi.
Ni pravično, ampak tako je.
Mislite, da je libertinstvo samo igra?
Za Valmonta ni.
Nič več.
Njegova življenjska filozofija je postala
njegov zapor in pekel.
Skriva se pred svetom in se sramuje tega, kakršen je zdaj.
Šibek in zaljubljen.
Zato se je domislil te neumne stave,
samo svoja čustva je skušal prikriti.
Lahko se odločite, da mu ne boste vračali ljubezni,
ampak, prosim,
ne pretvarjajte se, da je ne vidite.
Moja Rosemonde, moj angel varuh.
Pozabila sem...
Umetnost manipulacije ni nič brez uporabe resnice po potrebi.
Vem, kaj počnem.
Zato sem tvegala in povedala ge. Tourvel,
da sva z vašim nečakom stavila.
In tako mi ji je uspelo prenesti to noro blodnjo,
brez katere bi ostala večno neosvojljiva.
Valmontovo absolutno ljubezen do nje.
"Ko stopi iz hiše,
njen pogled ujame samo lepe stvari.
Ko se vrne, najde še lepše.
Povsod vidi, kar ji je pri srcu.
In ta duša, tako občutljiva na ljubezen do sebe..."
Ampak da bi sprejela, da postaja to, za kar je ustvarjena,
je morala kot mnogi drugi povprečneži verjeti, da je ljubljena.
Sprejela sem zmagovalko,
pospremila pa sem žensko brez podpore in kompasa,
ki jo razjeda najhujši virus:
Strah, da bo obšla sebe.
Kako lepo vas je spet videti.
Slišala sem, da ste v skrbeh zaradi Dancenyja.
Tako močno ga ljubim.
Gdč. Cécile de Volanges...
Pozabite ga.
Prosim? -Svojega viteza.
Pozabite ga.
Podarite mu svoje telo in izkoristite njegovo, ko se vam zahoče,
ne dovolite pa, da prevzema vaš um niti hipec dlje.
Danceny je deček,
vi pa ste...
Vi ste ženska,
gdč. Cécile de Volanges.
Zelo vas imam rada, gospa.
Ko bi vam le lahko nekako pokazala, kako hvaležna sem vam.
Mogoče nekega dne.
Kaj?
Še nikoli nisem videla takega sovraštva moškega do ženske.
Gercourta?
Briga me.
Kaj mi lahko naredi?
Verjemite mi,
kralja utegne prositi za vašo glavo.
Isabelle...
Takoj zjutraj morate pisati možu.
Napišite, da ga zelo pogrešate in da komaj čakate, da se vrne.
Potrebujete ga. No, njegovo zaščito.
Če se markiz vrne, bom izgubila vse.
Vaš izgon ne bo dolgo trajal.
In zagotovil vam bo prihodnost.
Mojo ali vašo prihodnost, gospa?
Se ne smem zaščititi?
Pri mojih letih hočejo ljudje mir.
Dolgo sem se borila za svoj ugled, ne bom dovolila, da trpi.
Se slišite?
To je noro, gospa.
Hočete, da žrtvujem svojo svobodo, ker se bojite, da boste ob svojo?
Ni to definicija strahopetnosti?
Ne prepoznam vas več.
Vi ste bili prvi...
Filozofija nama zdaj ne bo pomagala.
Nikoli se ne bom odrekla svobodi, me slišite?
Nikoli!
Gospa.
Izvolite. -Isabelle mi je povedala vse.
O vajini stavi.
Nikoli več vam nočem ničesar prikrivati.
Iskreno sožalje, gospa markiza.
Z vami žalujemo.
Celoten polk žaluje z vami.
Vaš mož je bil vzornik in avtoriteta za vse nas.
Kaj se je zgodilo?
Do samega konca je bil vaš izjemen mož...
Zgled. Avtoriteta.
Kako je umrl?
Med pripravami na grozno in srdito bitko,
ko se je sovražnikova vojska zbirala na obalah Livingstona.
Po tem, ko smo določili načrt boja, s katerim smo v majhnem številu
obrzdali britanski napad...
Med pripravami?
Vaš mož je bil vzornik in avtoriteta za vse nas, gospa.
Pošljite po go. de Rosemonde.
Snemite to sliko s stene in jo nesite...
Drugam.
Moja bolečina je prehuda.
Morda čez čas...
Ja, gospa.
Gospa, lepo vas je spet videti.
Ravno sem slišal za vašega moža, markiza.
Tolaži me samo to, da vem, da je bil vzornik in avtoriteta za vse.
Seveda.
Gospod, ne silite me, da se pretvarjam, da žalujem za to ničprido.
Dovolite, da vas pogledam.
Uspeh se vam poda.
Povejte mi več.
Sinoči, ko je stopila v moj dom,
sem tako nepotrpežljivo hotel uživati v zmagi,
tako sem se bal, da bi mi bo pobegnila,
da sem hitro pogoltnil plen
v nekaj kratkih, strastnih zalogajih...
Takoj sem obžaloval, da sem hitel. Prepričan sem bil, da bo po užitku
najino sveto go. de Tourvel prevzel sram in da bo izginila za vedno.
Vendar ni.
Ogenj je gorel v moji sobi globoko v noč.
Še pred nekaj urami je bila v mojem objemu.
Kot da je...
Ga. de Tourvel ustvarjena za večno ljubezen.
Torej jo ljubite? -Sinoči sem jo ljubil kot nor, ja.
Ampak niti za hipec nisem nehal misliti na vas.
Vi ste bili tam, povsod, ves čas.
Kaj se dogaja, gospa?
Ni končano.
"In zato se, gospa, ta noč ne sme ponoviti.
Želim vam vso srečo,
zaslužite jo.
Večno bom hranil ta spomin." -Ne.
Ne, vikont.
To s spomini, ki ne zbledijo...
Ubožica bo najbrž upala...
Ne, odrešiti jo morate.
Prepričala sem jo, da ste brezupno zaljubljeni, jaz sem kriva.
Ampak kaj naj rečem? Hrepenela je po teh neumnostih.
Pišite.
Pišite!
"Pri vas sem ljubil vašo čistost.
Razočarali ste me.
Zbogom."
Priznajte, ljubili ste jo samo zato, ker se je upirala.
Napišite to torej.
Prav.
Podpišite se.
To pismo pošljite ge. de Tourvel.
Slecite se.
Kaj vam je?
Najprej vas hočem dolgo gledati.
Hočem gledati vaše telo.
In kako vam prihaja.
Menda sva pozabila tisto trapasto stavo.
Če bi jaz zmagala, bi se zaprli v samostan?
Kakorkoli, vi ste izgubili, jaz sem zmagal.
Niste zmagali.
In jaz nisem izgubila.
Jaz sem osvojila go. de Tourvel.
Uživali ste, ne?
No, to je lepo slišati.
Prijatelja sva.
Naredila bom vse, da vam spet pomagam, kakorkoli vam lahko.
Besedo ste dali, gospa. Nimate časti?
Besedo? Jaz?
Življenje me je naučilo, naj ne verjamem besedam in obljubam.
Je bilo vse samo maščevanje?
Po vsem, kar sva prestala skupaj...
Vse zaradi tega?
Tega ponižanja.
Te krutosti.
Tega ne verjamem.
Kot uboga ga. de Tourvel ste.
Verjamete v nekaj, potem v nekaj drugega in potem tretjega.
Globoko v sebi ste sanjač.
Dajte no, Sébastien, to je bila samo igra.
Pojdite k njej.
Razen če se bojite, da vam ne bo odpustila zaradi pisma?
"Ko sem se zadnjič zbudil, sem bil tako zgrožen,
da nisem mogel priti k sebi buden.
Vrgel sem se s postelje in nisem vedel, kaj počnem.
Začel sem tavati po sobi,
prestrašen kot otrok v sencah noči,
misleč da sem obdan z duhovi.
V ušesih pa se je zadrževal tisti otožen glas,
čigar zvena nikdar nisem slišal brez čustev.
Ko je mrak začel objemati predmete,
so se preoblikovali, da so ustregli moji razrvani domišljiji.
Moj strah se je podvojil in me spravil ob pamet.
Ko sem naposled stežka našel vrata, sem pobegnil iz sobe..."
Izvolite, vstopite.
Poznate maršala Casteleta?
Gospa. -Gospod.
Mojega prijatelja bodo imenovali
za kraljevega glavnega svetovalca.
Veliko vam dolgujem, gospod.
Kot veste, Kraljevina Francija ni Anglija.
Moč je vedno na koncu v kraljevih rokah.
Novica o zmagi vikonta de Valmonta z gospo de Tourvel
je že dosegla Versailles.
Verski fanatiki so zgroženi.
Dovolj glasno se pritožujejo, da vznemirjajo kralja.
Valmonta morajo javno kaznovati.
Mojemu nečaku ne morete nič očitati. -Seveda, vikont je pameten.
Gotovo se je na vso moč potrudil, da je prikril vse napake
in poskrbel, da bo priča molčala.
Razen tokrat.
Lažete. -Ne, gospa.
Žal ta primer zadeva tudi vas.
Govorim o zakonu vikonta z Isabelle Dassonville.
Ki je postala markiza de Merteuil.
Ta primer je prevzel sodnik de Tourvel.
Opozoriti vas moram, gospa.
Dokaze imamo, ki so za vas obremenilni.
Če privolite, da bose pričali na sodišču,
lahko poskrbim, da ne boste trpeli posledic.
Sicer
vas čakata ponižanje in izgon. Vašega nečaka pa...
Gospod,
v imenu najinega starega prijateljstva... -Ne skrbite,
lahko si predstavljamo sojenje, ki bi bilo tako skromno in diskretno,
da bi se vaš nečak lahko izmuznil z obvladljivo oviro,
kar pomeni, da bi moral v zapor za nekaj mesecev.
Uredili bomo, da bo tam vse
primerno za njegov položaj.
Obenem bodo sklenili, da je Isabelle,
ko se je poročila z markizom de Merteuilom,
zagrešila bigamijo,
in da je ta plemeniti zakon običajna prevara.
Isabelle ne bi bila več markiza, izgubila bi vse imetje.
Veseli smo lahko vsaj, da ubogemu markizu de Merteuilu
ni treba gledati svojega propada.
Zahtevate, da izdam nečaka in ljubo prijateljico.
Nič ne zahtevam.
Tu vam nudiva,
da žrtvujete ugled svoje ljube prijateljice,
ženske, ki je še pred nekaj meseci niste poznali...
Samo zaradi naslednjega.
Rešite sebe
in življenje svojega nečaka.
Kako je ime vašemu konju?
César. -Čudovit je.
Draga Cécile, čudovita si.
Isabelle?
Gospa markiza me je poslala.
MEDIATRANSLATIONS