‏- 12 דיירים -
‏- שבעה ימים -
‏- בפנים - האיחוד -
‏שלום וברוכים הבאים ל"בפנים: האיחוד".
‏אחרי שנהנינו מכל הכאוס,
‏החזרתי את כולם לעוד פעם אחת אחרונה.
‏ואני המנחה שלכם, ג'י-קיי בארי.
‏אז קבלו בבקשה את איי-בי.
‏מרלון, אלהאן, אדי, בן,
‏לידיה, אנה, קלואי,
‏אינדיה, שאיין, ספרון ואימפרשיונס.
‏סליחה. אקספרסיב.
‏אני סתם צוחקת. השם הוא אקספרשנס.
‏יש!
‏לא מניחים לי עם זה.
‏אני רוצה להתחיל עם המנצח. אדי, ברכותיי!
‏אדי!
‏הוא יותר מדי נונשלנטי. תראו אותו.
‏איך אתה מרגיש? ‏-האמת, אני פשוט המום, כלומר…
‏לא ציפיתי בכלל לשרוד אחרי היום הראשון.
‏המתחרה שבתוכי תמיד רוצה לנצח.
‏כן. ‏-הייתי מוכן להיות מודח כבר ביום הראשון.
‏אבל בכנות, ‏הייתה לך איזושהי טקטיקה לקראת הסוף?
‏אימצת משהו בדרך?
‏בכנות, הטקטיקה הייתה זאב בודד. ‏-יפה.
‏לשחק הכי בשקט שיכולתי.
‏הרגשתי שזה ירחיק אותי מצרות.
‏אתה גם איש חזק מאוד.
‏אני מניחה שאף אחד לא ירצה להתעסק איתך, ‏או לעצבן אותך.
‏כולם שתקו. ‏-אף אחד לא אמר כלום.
‏עשיתי כמה דברים רעים, היה מצחיק ‏לראות איך התגובות היו שונות.
‏בהשוואה לכל השאר. ‏-כן. אז, הגמר היה מדהים.
‏מרלון, שנעבור אליך?
‏בטח.
‏אתה מרגיש ששדדו אותך או שאתה בסדר?
‏אני בסדר גמור. ‏-בסדר גמור.
‏כן. זו הייתה הרגשה טובה.
‏היית במרחק לחיצת כפתור אחת, רק להזכיר.
‏כן, זה נכון.
‏אתה מרגיש בסדר לגבי זה?
‏אני מרגיש בסדר, אם אדי לא היה מנצח, ‏לא הייתי מרגיש בסדר.
‏אבל אני תחרותי, בדיוק כמוהו. ‏הלוואי שהייתי מנצח.
‏האדם הנכון ניצח. זהו זה.
‏גברי מאוד. יפה.
‏מה היה הדבר הקשה ביותר במגורים בבית?
‏שאיין, אני אפנה את השאלה אלייך,
‏כי בכית הרבה, מלכתי.
‏תגידי לי מה היה הכי קשה.
‏הייתי כזאת בכיינית. ‏-בכית המון.
‏לא ידעתי שאני רגישה כל כך.
‏בכיתי יותר מהאנשים שהודחו.
‏מה זה היה, לעזאזל?
‏זה קשה.
‏אל תבכי. ‏-אישה משוגעת.
‏אני לא רוצה להדיח אף אחד.
‏אני פשוט… אני לא… כל מה שעשיתי זה לבכות.
‏לא חשבתי שזה יהיה קשה כל כך. ‏אין בי את מה שצריך.
‏לא… "בכי-איין"…
‏את בליגה אחרת. את… תקשיבו.
‏הבחורה הזו בוכה כל כך הרבה ‏ואני לא יודע לשחות.
‏אני הייתי צריך לגשת אליה. כמעט נהרגתי.
‏זה היה כל כך מביך, באמת, אבל זה בסדר. ‏אני בטיפול עכשיו, אז זה בסדר.
‏אז מה היה החלק הכי קשה?
‏אני לא יודעת.
‏החוויה הייתה מדהימה. אין בה שום דבר קשה.
‏אבל אני חושבת שמבחינתי,
‏חשבתי שאני בנויה למשחק הזה, אבל אני לא.
‏אני חושבת שזה טבעי, כי אני לא יודעת לשקר.
‏זה המאבק שהיה לי עם עצמי ‏כשניסיתי לשקר לאנשים בפנים.
‏כן, זה היה קשה.
‏עוד מישהו? ‏-נחירות.
‏נכון. שמעתי על זה. ‏-הוא נחר כל לילה.
‏זה הרבה לעכל. ‏-הוא מכונה.
‏כן, מכונה, כן. ‏-כן.
‏אקספרשנס אומר "זה מה שהולך", אחרי כל משפט.
‏כשחזרתי הביתה, עדיין שמעתי את זה בשינה.
‏"זה מה שהולך"? לא אמרתי את זה פעם אחת.
‏זה מה שהולך.
‏זה מה שהולך, חבר'ה.
‏אמרתי, "זה מה שהולך".
‏אותו דבר. ‏-זה לא אותו דבר.
‏אותו דבר. ‏-זה לא.
‏שנריב על זה?
‏כולכם הסתדרתם זה עם זה, או שזו הייתה הצגה?
‏לא, הסתדרנו! ‏-לא.
‏זה היה… ‏-אני חושבת שכן.
‏אבל זו הייתה קבוצה איכותית. ‏-ששת האחרונים היו לוהטים.
‏נשמע מלוכלך.
‏כן, ואיי-בי.
‏תהיה לכם קבוצת צ'אט?
‏כבר יש לנו.
‏כמה זמן היא תחזיק מעמד לדעתכם? ‏אני מהמרת על חודש.
‏בערך יום. ‏-כבר יצאתי ממנה.
‏כבר יצאת.
‏אני חושבת שאדי פשוט יסיים את קבוצת הצ'אט.
‏אני לא מצליחה ‏לדמיין אותך כותב בקבוצת הצ'אט.
‏איזו קבוצת צ'אט?
‏לעזאזל עם זה. ‏-זו הדרך הטובה ביותר.
‏זה מוקדם, וקלואי קראה לה "שיניים מטורקיה".
‏טורקיה!
‏נותני החסות הבאים. נכון?
‏נכנסתם עם מיליון ליש"ט.
‏ויצאתם עם 177,894 ליש"ט.
‏אלמלא מה ש… אני יודעת שזה קרה בטעות.
‏אלמלא מה שאדי עשה, ‏אתם חושבים שזה היה מגיע ל-400 אלף?
‏מה אדי עשה?
‏אתם לא יודעים מה הוא עשה? ‏-מה קרה?
‏אדי, מה עשית? ‏-זה לא רע כמו מה שאתה עשית.
‏אני? אני חף מפשע, אדי. ‏-זה היה מטורף.
‏אני רוצה להציע שלושה ליש"ט.
‏אני אלך על 11 ליש"ט.
‏אני רוצה להציע 101 ליש"ט.
‏אני אציע 13,000 ליש"ט.
‏אני אציע 20,000 ליש"ט.
‏25,751 ליש"ט.
‏149,996 ליש"ט.
‏אדי בזבז 150,000 ליש"ט.
‏האמת, איבדתי את קו המחשבה שלי באותו רגע.
‏זו הייתה טעות.
‏למה רק אני מוחא כפיים? חסרי בושה.
‏נהוג לומר שהכוכבים הסתדרו,
‏והפעם זה קרה במיוחד כדי שאני אזכה. אז…
‏תראו, חבר'ה, הכסף נועד להיות שלי, אז…
‏כן!
‏נכון. ‏-לכו תזדיין.
‏כן!
‏שבעים אלף חיות.
‏אני חושב שאנחנו די מפחדים מאדי
‏כי כשאקספרשנס הפסיד 48 אלף דולר, ‏כעסנו בטירוף.
‏צעקנו עליו, קראנו לו בכל מיני שמות.
‏וזה לא קרה באשמתי.
‏ואז אדי בזבז 150,000 דולר.
‏והיינו כזה, "כן…" ‏-זה בסדר.
‏חטפת סטירה בגלל זה. ‏-כן.
‏הסטירה שלנו. זה היה שווה את זה. ‏סטירה ממש יקרה, אבל זה היה שווה את זה.
‏אז חוץ מהאשמים הברורים, אלהאן, אקספרשנס,
‏מי נכנס לחנות והזמין הכי הרבה?
‏אני עשיתי הרבה נזק בזמן שהייתי שם.
‏אם איי-בי היה נשאר עוד.
‏היית שם במשך יומיים…
‏הוצאת 55,000 ביומיים. ‏-היית בחוב…
‏לא אכלתי אורז אפילו פעם אחת. ‏-אני רואה, קפטן אמריקה.
‏יצאתי גדול יותר. אכלתי שקיות צ'יפס.
‏באמת, זה היה מדהים.
‏אני חושב שלא היה שלב ‏שבו לא ראיתי אותך מחזיק משהו.
‏תמיד החזקת פחית קולה, ‏חטיף שוקולד, שקית צ'יפס…
‏באתי לשם כדי ליהנות.
‏הוגן. זה היה שווה את זה?
‏לא, דפקתי הכול לגמרי, אבל זה בסדר.
‏קלואי, מלכתי.
‏כולנו יודעים שאת אוהבת לשתות מולבק.
‏מלבק. ‏-מלבק.
‏זה עניין של פערי שפה? ‏-כן.
‏מלבק. את חושבת שזה עזר לך להמשיך?
‏כן. מאה אחוז. ‏-נכון.
‏הצלחתי להישאר למרות הנחירות שלו.
‏כן, אני יכולה רק לדמיין. ‏-כן.
‏שנחזור להתחלה? טוב.
‏אז איי-בי, אתה נכנסת. איך הרגשת?
‏לא רציתי להיכנס ראשון או אחרון ‏והייתי ראשון. כאחרון, אתה מפספס את העלילה.
‏כולם כבר חברים. ‏ואתה כזה, "אני החדש פה". זה די מבאס.
‏קודם כול, יש הרבה לחץ ‏לספק קטעים כבר מהרגע הראשון, מבינה?
‏כן, זה היה בסדר.
‏מן הסתם, כשנכנסת,
‏הייתה קצת כימיה בינך לבין אנה.
‏זה היה לחמש דקות, ואז אתה נכנסת, מותק.
‏הוא שדד אותך לגמרי.
‏אתה מודאג לגבי האתגרים? ‏-כן, קצת.
‏בחלק עם החיות, ‏יהיו עכבישים, נחשים, חולדות?
‏כאילו, טרנטולה? ‏-כן, זין על זה.
‏אם תצטרכי להגיד מי הכי מכוער, ‏או להניח טרנטולה עלייך,
‏את תעדיפי להגיד? ‏-אני יכולה להגיד שאתה?
‏מסכן שכמוהו. ‏-האמת היא שזה גם מעליב.
‏לעזאזל!
‏מה?
‏שלום. ‏-אני מרלון.
‏אנה. ‏-נעים מאוד.
‏מאיפה את? ‏-מאוקראינה.
‏אני גרה בלוס אנג'לס. ‏-אוקראינה. באמת?
‏הבחור המזדיין הזה.
‏היא מצאה חן בעיניך, או שסתם שוחחת?
‏שוחחתי, שיחקנו מחבואים.
‏ואז הבחור הזה נכנס, וזה נגמר. ‏הורדתי את המיקרופון ושתקתי.
‏זין על החרא הזה.
‏אז מרלון ובן, כאמריקאים,
‏אני רוצה לדעת מה היה ‏הרושם הראשוני שלכם לגבי כולם.
‏הגעתי עיוור לחלוטין.
‏היחידה שהכרתי אישית הייתה ספרון.
‏פגשתי אותה פעם אחת לפני חמש שנים.
‏ראיתי את מרלון, ראיתי את אדי. ‏חוץ מזה, לא הכרתי אף אחד.
‏ונכנסתי עם קלואי.
‏ובאמת שלא הצלחתי להבין אותך. ‏-כן.
‏שום מילה.
‏חשבתי שהבית יהיה מלא ב-12 אנשים כאלה.
‏קראתי שפתיים.
‏מה איתך?
‏גדלתי בשוודיה, ‏אז לא הייתי קורא לעצמי אמריקאי.
‏כשוודי, אני מרגיש שאני ‏קרוב יותר לסצנה בבריטניה.
‏אז הכרתי את רוב האנשים והרגשתי בנוח
‏עם רוב האנשים מבריטניה, אז זה היה טוב.
‏הבנתי.
‏מישהו נכנס עם תוכנית פעולה ראוותנית?
‏אני יודע שרבים מכם אמרו שלא, ‏אבל נדמה לי שחלק מכם משקרים.
‏עכשיו זה הזמן להתוודות.
‏ניסיתי לבוא עם תוכנית, כי אני אימא.
‏אז אמרתי, "אני אהיה אימא של כולם". ‏ומן הסתם, אף אחד לא ידיח את אימא.
‏אבל כשהגעתי לכאן, קלטתי… ‏-נכון.
‏"אני לא מסוגלת לעשות את זה". ‏גם כשעשיתי משהו לא בסדר,
‏התוודיתי, "אמרתי את זה עליך, עשיתי את זה".
‏ואז הבנתי, "אני לא יכולה ‏לתכנן אסטרטגיה או לשחק לפי תוכנית".
‏אותו הדבר עם אקספרשנס, בתור אבא.
‏אתה אבא. ‏-יש לי תאומים.
‏רוצה להסביר למה שיקרת לגבי ילדים? ‏-שיקרתי? אמרתי לך שיש לי תאומים.
‏אמרתי לך שהתאומים שלי בני חמש.
‏נכון. ‏-לא שיקרתי!
‏קניתי את הציצים של החברה שלי ‏מהארלי סטריט לפני חמש שנים.
‏אלוהים. ‏-הם משפחה.
‏אז אלה תאומים. ‏-כן.
‏חתיכת חרא!
‏רגע… ‏-רגע…
‏אין לך ילדים? ‏-אלה התאומים?
‏הוא מדבר על הילדים או על הציצים? ‏-לא, אין לו ילדים.
‏רגע, אקספרשנס, אתה צוחק?
‏אתה מדבר על ציצים? ‏-אין מצב!
‏זה שפל. ‏-הצמיד הזה מאמזון.
‏זה שפל. ‏-יודע מה, אדי?
‏הכול. ‏-פשוט…
‏לא! זה מטורף!
‏הם התחברו סביב נושא של ילדים. ‏-זה גרוע.
‏אם כבר מדברים על תוכנית משחק!
‏כן, אבל חיכיתי. ידעתי שזה יעלה.
‏הייתי צריך לחכות לתוכנית המשחק. ‏מן הסתם, אני קולני, ג'מייקני.
‏הייתי צריך סיפור עצוב. ‏-אמרת שיש לך בן ובת.
‏מישהו אחר ידע על זה.
‏מי? ‏-שאיין.
‏שאיין! ‏-לכו שניכם להזדיין!
‏כולנו ניהלנו שיחה, ושאלו,
‏"בני כמה הילדים שלו?" ואני חשבתי, ‏"אף אחד לא שאל אותי, אז אשתוק".
‏אז נתתי…
‏היית צריכה לומר, "אין ילדים".
‏אבל אם היית שואלת אותי ישירות, ‏אם היית ניגשת לנהל שיחה…
‏ניגשתי. ‏-ניגשתי.
‏כן ניגשתי. ‏-מה קרה?
‏רגע. ‏-גם אני.
‏הסתרתי את זה? אמרתי לך את השמות.
‏רגע. ‏-אתה…
‏הייתי בחדר השינה, אני זוכר.
‏זה היה בשלבים האחרונים.
‏אמרתי, "אז יש לך ילדים?"
‏ואמרת ישירות, "כן, יש לי".
‏לא, אני לא מכחיש את זה. ‏-אמרת.
‏אמרתי לכולכם שיש לי ילדים.
‏אני אומר, אם אתם רוצים לשוחח איתי על זה…
‏שוחחנו! ‏-נכון!
‏מתי? ‏-בחנות.
‏מה אמרת? ‏-בחנות.
‏לא, אותך הטעיתי.
‏היינו בפינה. כן. ‏-בפינה? אלוהים!
‏אם אינדיה הייתה יודעת את זה, במקום לומר,
‏"תישבע בחיי אימא שלך", ‏היית אומרת, "תישבע בחיי הילדים שלך".
‏כן, אבל אני לא חושבת עליהם.
‏הם בני חמש. אמרת, "כן, יש לי שני ילדים".
‏"הם תאומים", אמרת בן ובת.
‏אני רק אגיד, אני, אלהאן ומרלון ‏התחלקנו בסקיטלס,
‏ואז נכנסת לחדר השינה ואני כזה…
‏"זה רגע יפהפה כשאתה רואה ילד…"
‏אחי, חכה, ואז אמרתי… ‏-כן, אני זוכר.
‏אמרתי, "שמעתי שזה רגע מיוחד מאוד
‏"כשאתה בבית החולים". אתה אמרת…
‏אחי, אתה… פאק!
‏אמרת, "יודע מה? ‏כשעולים על מטוס, צריך שזה יהיה מוקדם.
‏"כי אז הם לא יבכו". ‏-לא.
‏נדפקת ברמות.
‏אני הדוד הכי טוב בעולם!
‏ממש לא!
‏לא הייתי נותנת לך ‏להתקרב לילדים שלי. זה מטורף.
‏את לא סומכת על אקספרשנס? ‏-צריך לאשפז אותך.
‏חלקלק, מבין?
‏אלהאן, גם אותך הפילו בפח לא מעט. ‏-מסכים.
‏מי לדעתך קנה את האבטיחים כדי להפליל אותך?
‏זה נועד להפליל אותי?
‏תאשר אבטיח.
‏ראיתי אבטיח למכירה ‏וחשבתי, "זה משהו שאלהאן היה עושה".
‏אז חשבתי, "שיהיה".
‏מה נסגר? זה לא אני. ‏-חתיכת בן זונה.
‏קניתי משהו, אבל לא את זה.
‏טוב, אני יכולה לחשוף…
‏שזה היה אדי. ‏-אדי?
‏הוא קנה… ‏-אתה זה ש…
‏הפללת את אלהאן עם האבטיח?
‏הוא תמיד יוצא נקי. ‏-אני חושבת שהתחלתי משהו.
‏אתה פשוט יושב בצד ותמיד יוצא נקי.
‏מטורף שזה היית אתה.
‏עשית ממנו סמרטוט. ‏-חכה.
‏כן. מת על זה. ‏-מת על זה.
‏אני אוהב את זה. ‏-יש בך צד רע.
‏אלהאן הרגיז את כולם. ‏אז החלטתי שגם הוא צריך לסבול קצת.
‏טוב, אפשר לדבר ‏על כמה חברויות מפתיעות, קלואי ואלהאן?
‏תראו את שניכם.
‏אנחנו שונים כל כך. ‏אנחנו פשוט אוהבים זה את זה.
‏אוהב אותך. ‏-אוהבת אותך.
‏בוקר טוב!
‏את האור שלי. ‏-אתה הלחם לחמאה שלי.
‏אתה ה"חב" בחביתה שלי.
‏אני מסכימה. קפה פרימיום.
‏אמרת, "אני מסכימה". ‏-זה מה שאתה אומר, לא?
‏הנה, הבאתי לך את אלה.
‏באמת? ‏-אכן.
‏אפשר לקבל קפה פרימיום?
‏להישבע בחברות שלנו? ‏-עשיתי לך עיסוי רגליים קודם.
‏הוא לא היה טוב. ‏-אעשה לך עיסוי טוב יותר אחר כך.
‏אני רוצה להיות ידידה שלך בחוץ.
‏באמת. היית ממש חשוב לי.
‏ואל תעשה לי קטע מסריח בחיים.
‏בחיים לא. ‏-אתה חבר הצוות הכי טוב.
‏את חברת הצוות הכי טובה. ‏-טוב.
‏ראית את הצד הזה שאף אחד אחר לא ראה?
‏כן, בהחלט, יש לו לב, חבר'ה. ‏הוא פשוט שומר אותו במקרר.
‏בריתות. למי היו בריתות בבית?
‏הייתה השלישייה, "צוות לעניין" המפורסם. ‏מחיאות כפיים ל"צוות לעניין", בבקשה.
‏אז מבחוץ, זה נראה מאוד "בנות נגד בנים".
‏זה באמת מה שקרה?
‏הבנים היו מאוחדים פי עשרה.
‏והיו סדקים בברית של הבנות, כי אני חושבת
‏שהיו הרבה קצרים בתקשורת בין הבנות.
‏אני מרגישה ששאיין נחמדה מכדי לבחור צד.
‏כן. ‏-ואנה הצביעה בהתאם לווייב.
‏לא היה אכפת לה מבנים או בנות. ‏לכן לדעתי זו הייתה בחירה מטופשת.
‏אני לא בחרתי. אבל אתם בחרתם להדיח אותה
‏כי היא הייתה הבחורה היחידה ‏שלא הייתה לגמרי בצד של הבנות.
‏כן.
‏אני לא חושב… ‏-הייתה לנו ברית חזקה לזמן מה.
‏אני חושב שזה היה…
‏לא בנות נגד בנים. ‏זו לא הייתה המשמעות של זה,
‏אבל זה פשוט הפך לזה בסוף.
‏היו כמה בנות שהסתדרו עם בנים ולהפך.
‏שנדבר על ההדחות?
‏המלכה לידיה, את הודחת ראשונה.
‏ידעתי שאני בחוץ ‏ברגע ששמעתי שזה ביני לבין קלואי ובן.
‏ידעתי. ברגע ששמעתי את זה, ‏חשבתי, "כן, אני הולכת".
‏כעסת על אלהאן על כך שצחק?
‏טוב. הוא התנצל. ‏-נכון.
‏אז כשהוא התנצל, זה היה בסדר.
‏כשהוא באמת צחק, אני חושבת שמעולם לא
‏התעצבנתי כך על מישהו.
‏אבל הוא התנצל.
‏והוא גם נקנס.
‏כן. 20,000. ‏-עשרים אלף.
‏שווה את זה. ‏-זה היה שווה את זה.
‏כן, אבל זה היה בשביל הקבוצה. ‏אז הרגשתי גרוע יותר, מבינים?
‏ואז איי-בי הודח.
‏זה היה מפתיע.
‏וזה עשה גלים בכל הבית.
‏אני שמח שזה עשה בלגן. ‏אם לאף אחד לא היה אכפת, הייתי כועס.
‏ואקספרשנס, אתה יצאת נגד הבנים.
‏הצבעת להדיח אותי. ‏-כן, בטעות.
‏נחש. ‏-נחש.
‏אם אתה קורא לי נחש, קרא לי אנקונדה, ‏כי זה שדרוג.
‏מבין… בוא לא נלך לשם. ‏-עדיין נחש.
‏ההדחה של האיי-בי ‏היא הדבר הכי גרוע שקרה בבית.
‏לפני שניכנס לזה, הנה תזכורת קצרה.
‏אני אבחר באיי-בי.
‏והסיבה לכך היא ‏שהוא לא באמת זקוק להזדמנות הזאת.
‏הוא קונה מאפין שוקולד.
‏אני שמוק? איי-בי, בחיי.
‏על המסך, כשספרתי את הקולות, הבנתי…
‏שנייה. הלו. ‏-שהוא יצא.
‏שלום. ‏-תראו איך הוא מתעלם.
‏כן, נכון. אני אגיד לו.
‏כן, אני לא מפחד ממנו.
‏הם אמרו, "תפסיק ללכלך". ‏-אני לא…
‏אתה מבין אותי, אחי?
‏נחש מזוין.
‏הבנתי שזה היה איי-בי, ‏ראיתם את הפנים שלי, כן?
‏ואז בחשיפה לאחר מכן,
‏הלכנו לדבר. והוא שאל, "במי בחרת?"
‏ידעתי שאני ההצבעה היחידה, ‏אז שיקרתי ואמרתי, "אנה"
‏וכשזה הגיע… ‏-בוא נדייק.
‏ספר את הגרסה שלך. ‏-טוב.
‏שאלנו אותו, "במי בחרת?" ‏הוא ענה, "בחרתי באנה".
‏נכון. ‏-זה היה הקטע שלי.
‏אמרתי את זה! ‏-כן.
‏נכנסנו לסלון. והיה כתוב "איי-בי".
‏אני מביט באקספרשנס וכתוב "איי-בי". ‏הסתכלתי עליו וחשבתי,
‏כן. ‏-"לא. איזה נחש."
‏וזה נגמר. ‏-כבר בהתחלה זה היה בנים נגד בנות.
‏לא משנה כמה טוב כולם מסתדרים.
‏אני מרגיש שהיה לך מידע פנימי ‏שכל הבנות הלכו על איי-בי.
‏לא! ‏-רצית שהוא יודח.
‏באמת? ‏-לא.
‏לא אמרת לי שהם יבחרו באנה? תגידי את האמת.
‏אלה היו אנה ואלהאן. ‏-כן.
‏טוב, הכול מוקלט.
‏כן, זה בסדר.
‏"הם מפריעים לנו". איך בכלל איי-בי…
‏אני נשבע, הוא הסתכל לי בעיניים ושאל.
‏שאלתי, "במי בחרת?"
‏הוא הסתכל עליי ואמר, "אנה".
‏כשהראו את זה על המסך, זה איי-בי.
‏אמרתי לכם שאני שקרן טוב. אני שחקן גרוע.
‏אמרתי לכם את כל זה. ‏-הוא באמת מודה.
‏שחקן. ‏-טוב, עכשיו הוא מודה.
‏מן הסתם, זה משחק, לא?
‏טוב, שאיין, עזבת אותנו.
‏אבל לא באמת עזבת אותנו.
‏האם חזרת טעונה?
‏יודעת מה… ניסיתי.
‏והבנתי… ‏-כי חזרת בשביל אינדיה.
‏השתכנעתי, כי צפיתי… ‏ראיתי את הבנים על המסך,
‏הקשבתי לשיחה. "כן, הם ממש צודקים".
‏כאילו, 9000 ליש"ט זה לא הגיוני.
‏אם רצית לדעת אם לקחתי את הכסף שנאסף,
‏יכולת לשאול אותי.
‏אלהאן שאל אותי למחרת בבוקר. ‏הוא לקח אותי לחדר הכושר,
‏ושאל, "לקחת את הכסף?"
‏אמרתי שלא. זה היה ברצינות.
‏זה היה רק 9,000, ‏ובהשוואה לאנשים שעשו 30,000
‏על אתגרים והפסידו 50,000 בהטלות מטבע,
‏למה שאני אשמור 9,000?
‏בואו נמשיך הלאה. ‏מה היו האתגרים האהובים עליכם?
‏האכילה.
‏מה? ‏-כן.
‏דווקא זה? ‏-קיבלתי עוגה.
‏כבר אכלתי ארבעה מאפינס באותו בוקר. ‏-בסדר. כן.
‏שיהיה. הרגשתי כאילו אני בנפילת סוכר. ‏זה היה מדהים.
‏מה היה שלך? ‏-אתגר האכילה.
‏בואו נראה מה באמת קרה.
‏תאכל את הקצה. ‏-תכניס קצת פין לפה.
‏תכניס את הזין עמוק לגרון. קדימה.
‏היי, אדי. רגע!
‏כן, תכניס את הזין הזה לפה שלך!
‏תפוס את הביצים! ‏-בוא תפוס לי בראש.
‏כן!
‏לא!
‏אני ממש מצטער.
‏אלוהים.
‏זיכרון לכל החיים מבחינתי. ‏גם אם אהיה על סף מוות,
‏אני אחשוב על זה.
‏זה הדבר האחרון שיחלוף בראש שלך. ‏-היו לי חוויות טובות לחיים
‏וזיכרונות שיישארו איתי תמיד.
‏יש לי ארבעה ילדים. ‏-בהחלט.
‏הייתי בבית החולים בארבע לידות.
‏זכיתי בתואר האיש החזק בעולם. ‏-באמת? יש לך ארבעה ילדים?
‏הרמתי הכי הרבה משקל שבן אנוש הרים אי פעם.
‏אלה זיכרונות מדהימים. ‏-כמובן.
‏ואז יש לי את אלהאן ‏דוחף זין של שור עמוק לגרון.
‏זה היה נהדר.
‏בואו נעבור לאלהאן.
‏אני מרגישה שנוכל לעשות תוכנית שלמה ‏מהבזבוזים שלך ומההטרלות שלך.
‏מסכים.
‏באת כדי להרגיז את כולם בבזבוזים שלך?
‏ממש לא. האמת היא שבכלל לא חשבתי שאבזבז.
‏בזבזתי… ‏-זה כזה שקר.
‏אבל הוא התחיל טוב.
‏הוא שפט אותי על שדרוגי ארוחות
‏ואז לקח שלושה לעצמו. ‏-תנו לי לענות.
‏טוב. סליחה.
‏אז… כן.
‏באמת, לא התכוונתי לבזבז כל כך הרבה.
‏היו כמה קנסות וכמה רכישות שבוצעו בטעות.
‏וגם חשפת ישבן מול ויק.
‏כן. הפעם הראשונה שהוא ראה חריץ. ‏-עשית את זה.
‏זה היה מצחיק.
‏העיקר שצחקת.
‏כן, זה קשה.
‏כשאין מה לעשות
‏בבית, החנות… ‏-הוצאת כסף?
‏זו מנת הסרוטונין היחידה שאתה מקבל.
‏והם מנסחים דברים בצורה מעורפלת כל כך,
‏נגיד, "מטיל זהב תמורת 10,000".
‏זה מטיל זהב אמיתי? מבינים?
‏אז בכנות, לא חשבתי שאבזבז כל כך הרבה.
‏האם יש לי חרטות?
‏זו השאלה הבאה שלך? לא, הייתי מבזבז יותר.
‏לרוב הייתם טובים מאוד בעמידה מול פיתויים.
‏אבל מי התקשה לא לקחת אותם?
‏האמת היא שאני סירבתי לבירקין.
‏ראית אותו, קלואי?
‏כן, ראיתי אותו.
‏את התיק? ‏-כן. זה היה תיק בירקין.
‏איך הוא נראה?
‏תיק בירקין, אפור. ‏-הוא פה אצלך?
‏איפה הוא? איפה הבירקין המזוין שלי?
‏שמישהו יביא לי את הבירקין.
‏כסף. ‏-מישהו היה צריך לקחת אותו.
‏הבירקין. ‏-תודה.
‏הוא מהמם, קלואי. ‏-הוא טוב, נכון?
‏אני לא יודעת אם קראתם את החוקים.
‏האדם שרוכש את הפריט ‏הופך להיות הבעלים של הפריט.
‏אז מישהו רוצה לקחת אחריות? ‏-מה שאמרתי.
‏אז מי קנה אותו?
‏מי עשה את זה?
‏אדי, אתה חלאה מלוכלכת.
‏מה קרה?
‏אתה אומר שהוא לא שלי? ‏זה מה שאתה מנסה לומר?
‏אמרתי לך שהוא לא שלך. ‏-כבר שמתי בו את הדברים שלי.
‏אני רוצה לומר… ‏-הכרטיסים שלי בתוכו.
‏ברכות… ‏-בבקשה.
‏לאדי על תיק הבירקין שלך. ‏-אלוהים…
‏לאישה. ‏-אמרתי לכם.
‏זו תהיה ההטרלה האולטימטיבית.
‏אפשר לאשר את תיק הבירקין, בבקשה?
‏יודעות מה, בנות?
‏אולי אפילו אעשה "אן דן דינו" ‏כדי להחליט מי תקבל אותו.
‏אוי ואבוי…
‏אתה לא יכול… ‏-זה קר.
‏תן לה את הבירקין. שלא יהיו דמעות. ‏-שאעשה את זה?
‏אתה לא יכול לעשות את זה. ‏-כן.
‏יש דברים שלי בתוכו.
‏אמרתי לך שזה לא התיק שלך.
‏תחזיר לה את בירקין לפני שאני מעלף אותך.
‏אני אלך עכשיו.
‏הדבר הכי פחות מאיים שראיתי בחיי.
‏אני באמת אלך עכשיו.
‏יש דברים שלי בתוכו, אדי. תפתח את התיק.
‏המפתחות שלה בתוכו. ‏-קנית לך אותו.
‏כי באמת היית תענוג. ‏-תודה.
‏לא ייאמן. ‏-אני לא מאמינה שקנית אותו.
‏הפכת את הבית למקום שמח.
‏תודה.
‏תודה רבה. אני מעריכה את זה. ‏-תודה לאל.
‏טוב. זה היה יפהפה. ‏-קיבלתי אוסקר.
‏אני רוצה מילה אחת אחרונה מהזוכה.
‏תוכל לתת לנו נאום קצר? ‏-בתור הבחור המבוגר פה,
‏כסף בא והולך.
‏למדתי במרוצת השנים
‏שחוויות הן הדבר החשוב ביותר בחיים
‏וזו הייתה חוויה נחמדה מאוד.
‏אני מצטער שרובכם
‏לא יוצאים מכאן עם כסף. אני מצטער, אבל…
‏אם לומר בכנות, ככל שאתה מתבגר,
‏אתה ממש מעריך רגעים כאלה.
‏אתה תהיה מאוד אסיר תודה, ‏ואני אסיר תודה על הרגע הזה.
‏תודה לכולכם שהייתם נהדרים ונחמדים
‏ומקבלים. ואכן, אני מקווה שנשמור על קשר.
‏מהמם.
‏אנחנו מקווים שנהניתם ‏מאחת העונות הכי עמוסות באקשן
‏שהייתה לנו עד כה.
‏תודה לכולכם שהייתם כל כך חסרי מעצורים.
‏ותודה שצפיתם.
‏ברוכים הבאים ל"בפנים".
‏יש!
‏מי הכי מכוער בבית? ‏-אפשר להגיד שאתה?
‏אין מצב!
‏הנקמה מתוקה, מותק.
‏אל תתעסק איתי, כלבה.
‏אלוהים אדירים.
‏מה הבעיה שלך?
‏מוכן?
‏לעזאזל!
‏מה יש לי על הראש?
‏אלוהים!
‏אחי, תלחץ על הכפתור.
‏הייתי צריך להראות לו קצת חריץ תחת. ‏-אתה לא יכול לעשות את זה.
‏יש לו צחוק של פסיכופת.
‏תיק הבירקין הזה.
‏הבית הזה מטורף.
‏באמת שאין לך מושג מה עומד לקרות.
‏תלבשו את התחפושת הזאת ‏ותלמדו יותר זה על זה.
‏הזנב התנפח כשהוא הפליץ.
‏שאיין חזרה!
‏בבת אחת!
‏אח גדול. ‏-מה?
‏אלוהים אדירים!
‏סעודה לכולם!
‏איפה היין?
‏תרגום כתוביות: מושיק ואקנין