12 INSIDERŮ
SEDM DNÍ
Zdravím a vítejte u Inside: Zase spolu.
Když jsme se nabažili chaosu,
všechny jsem je sem naposledy přivedla.
Jsem vaše moderátorka, GK Barry.
Přivítejte, prosím, AB.
Marlona, Alhana, Eddieho, Bena,
Lydii, Annu, Chloe,
Indiyah, Chian, Saffron a Impressionse.
Pardon. Expresiva.
Jen vtipkuju. Je to Expressions.
Jo!
Vy tomu nedáte pokoj.
Chtěla bych začít s vítězem. Eddie, gratuluju.
Eddie!
Je až příliš nonšalantní. Podívejte na něj.
- Jak se cítíš? - Upřímně, jsem ohromen, jako…
Nečekal jsem, že zvládnu první den.
Soutěžící ve mně chce vždycky vyhrát.
- Jo. - Nevadilo mi vypadnout první den.
Buď upřímný, měl jsi ke konci nějakou taktiku?
Našel sis nějakou?
- Upřímně, taktika byla vlk samotář. - Hezké.
Hrát to tak tajně, jak to jen šlo.
To vás pak chrání před problémy.
A navíc jsi hodně silný muž.
Nikdo si s tebou nebude zahrávat, jinak poznají tvou zlou stránku.
- Nikdo neřekl ani popel. - Neřekli nic.
Udělal jsem špatné věci. Vtipné je, jak odlišné byly reakce
- na rozdíl od ostatních. - Jo. To finále bylo neuvěřitelné.
Marlone, máme se přesunout k tobě?
Jasně.
Přijdeš si okraden, nebo jsi v pohodě?
- Jsem naprosto v pohodě. - V pohodě.
Jo. Byl to dobrý pocit.
Pro zopakování, zbývalo ti jedno tlačítko.
Jo, to jo.
Nevadí ti to?
Jsem v pohodě. Kdyby nevyhrál Eddie, nebyl bych.
Ale jsem soutěživý jako on. Kéž bych vyhrál.
Vyhrál ten pravý. To je vše.
Opravdu mužné. Fajn.
Co bylo na životě v domě nejtěžší?
Chian, tohle předám tobě,
protože jsi hodně brečela, má královno.
Co bylo nejtěžší?
- Byla jsem tak ubrečená. - Bylo to často.
Netušila jsem, jak jsem citlivá.
Brečela jsem víc než lidi, které vyřadili.
Co to mělo být?
Je to těžké.
- Nebreč. - Jsi blázen.
Nechci pro nikoho hlasovat.
Já jen… Já ne… Pořád jen brečím.
Nemyslela jsem, že to bude tak těžké. Nemám na to.
Ne… Uplakáian…
Jsi zcela jiná liga. Jsi… Poslouchej.
Ona tak moc brečí. Já neumím plavat,
ale to já tam musel být a utěšovat ji. Málem jsem zemřel.
Bylo to tak trapné. Ale to nic. Chodím teď na terapii, tak je to dobré.
Tak co na tom bylo nejtěžší?
Nevím.
Ta zkušenost byla úžasná. Nebylo na tom nic těžkého.
Ale myslím, že pro mě…
Myslela jsem, že umím hrát, ale neumím.
Protože neumím lhát.
V tom jsem sama se sebou bojovala. Snažila jsem se lidem do očí lhát.
Jo, to bylo těžké.
- Ještě někdo? - Chrápání.
- O tom jsem slyšela. - Každou noc chrápal.
- Bylo toho fakt dost. - Je jako stroj.
- Jo, stroj. Jo. - Jo.
Jak Expressions pořád říkal: „Tamten kluk.“
Doma jsem ho slyšel ve spánku.
„Tamten kluk“? To jsem neřekl ani jednou.
Znáte tamtoho kluka?
Znáš tamtoho kluka?
Znáš tamtoho kluka, kámo?
Jo: „Znáš tamtoho kluka?“
- To samé. - Není to to samé.
- To samé. - Ne.
Popereme se?
Vycházeli jste spolu, nebo to bylo jen na oko?
- Rozhodně ano. - Ne!
- Bylo to… - Myslím, že ano.
- Byla to dobrá grupa. - Poslední šestka byla bezva.
To bylo hnusné.
Jo. A AB.
Bude skupinový chat?
Už ho máme.
Jak dlouho myslíte, že vydrží? Já sázím tak měsíc.
- Asi den. - Já ho už opustil.
Ty jsi ho už opustil.
Myslím, že Eddie by ho prostě skončil.
Nevidím tě tam něco postovat.
Jaký skupinový chat?
- Nasrat. - Tak je to nejlepší.
Je brzy a Chloe ho pojmenovala „Turecké zuby“.
Turecké!
Další sponzor. Že?
Začali jste s milionem liber.
A skončili s 177 894 librami.
Nebýt toho… Vím, že to byla nehoda.
Nebýt toho, co udělal Eddie, bylo by to dobrých tak 400 000?
Co udělal Eddie?
- Ty nevíš, co udělal? - Co se stalo?
- Co jsi udělal, Eddie? - Nic tak hrozného jako ty.
- Já? Jsem nevinný, Eddie. - Bylo to šílené.
Nabídnu tři libry.
Já dám 11 liber.
Nabídnu 101 liber.
Nabídnu 13 000 liber.
Já nabídnu 20 000 liber.
25 751 liber.
149 996 liber.
Eddie utratil 150 000 liber.
Upřímně, v tu chvíli jsem vůbec nedokázal myslet.
Byla to chyba.
Proč tleskám jen já? Ostuda.
Hvězdy se spojily
a stalo se to proto, abych to vyhrál. Tak…
Hele, lidi, byly to mé peníze, takže…
Jo!
- Přesně tak. - Dejte pokoj.
Jo!
Sedmdesát tisíc zvířat.
Myslím, že se Eddieho všichni bojíme,
protože když Expressions přišel o 48 táců, běsnili jsme.
Řvali jsme na něj a všelijak mu nadávali.
Ani jsem za to nemohl.
Pak Eddie utratí 150 táců.
- My na to: „Jo, to nic.“ - V pohodě.
Dostal jsi tatranku.
Tatranky. Stálo to za to. Drahé tatranky. Stálo to za to.
Kromě zjevných viníků, Alhana a Expressionse,
kdo nejvíc chodil do obchodu a utrácel?
Já jsem tam napáchal dost škody.
Jo, AB tam byl dýl.
Ty jsi tam byl dva dny…
- Za dva dny jsi utratil 55 000. - Byl bys…
- Rýži jsem nejedl ani jednou. - To vidím, Kapitáne Ameriko.
Odešel jsem větší. Měl jsem pytlík brambůrků.
Upřímně, bylo to boží.
Asi jsem tě nikdy neviděl bez něčeho v ruce.
Vždycky jsi měl colu, čokoládu, brambůrky…
Přišel jsem si to tam užít.
Dobře. Stálo to za to?
Ne. Celé jsem to posral, ale je to v pohodě.
Chloe, má královno.
Všichni víme, že máš ráda malbec.
- Malbec. - Malbec.
- To je jazyková bariéra? - Jo.
Malbec. Myslíš, že to tě drželo nad vodou?
- Ano. Stopro. - To jo.
Díky tomu jsem zvládla jeho chrápání.
- Jo, to si umím představit. - Jo.
Vrátíme se na začátek? Dobře.
Tak, AB, když jsi vešel, jak ses cítil?
Jen jsem nechtěl být první ani poslední. Byl jsem první. Poslední přijde o řeči.
Všichni se kámoší a vy jste nováček. Je po vás.
První je pod velkým tlakem snažit se o klipy, rozumíte?
Jo, ušlo to.
Když jsi tam vešel,
trochu to mezi tebou a Annou jiskřilo.
Bylo to pět minut a pak jsi tam přišel ty, zlato.
A tebe to úplně zaskočilo.
- Dělají ti starost výzvy? - Jo, trochu.
Ty se zvířaty, budou tam pavouci, hadi, krysy?
- Třeba tarantule? - Jo, to nasrat.
Kdybys měla říct, kdo je tu nejošklivější, nebo na sobě mít tarantuli,
- řekneš to? - Můžu říct tebe?
- Chudáček. - Tak to mě ranilo.
Sakra!
Co?
- Ahoj. - Jsem Marlon.
- Anna. - Těší mě.
- Odkud jsi? - Z Ukrajiny.
- Žiju v LA. - Z Ukrajiny? Fakt?
Šmejd.
Líbila se ti, nebo jste si jen povídali?
Mluvili jsme, hráli na schovku.
Pak tam přišel tamten a konec. Já se stáhnul a sednul si dozadu.
Nasrat.
Tak, Marlone a Bene, jako Američani,
chci vědět, jaký na vás udělali všichni dojem.
Šel jsem naprosto na slepo.
Osobně jsem znal jen Saffron.
Potkal jsem ji jednou před pěti lety.
Marlona jsem viděl. Eddieho taky. Jinak jsem nikoho neznal.
Dovnitř jsem šel s Chloe.
- A opravdu jsem ti nerozuměl. - Jo.
Ani slovo.
Myslel jsem že tam takových bude všech 12.
Já odezíral ze rtů.
Co ty?
Já vyrostl ve Švédsku, tak bych se nenazýval Američanem.
Jako Švéd myslím, že mám k britské scéně blíž.
Tak jsem jich většinu znal a byl jsem v pohodě,
že tam bude většina Britů. Takže dobré.
Jo.
Přišel někdo s extravagantním plánem?
Vím, že vás hodně řeklo ne, ale myslím, že jste někteří lhali.
Teď je čas to přiznat.
Já se o to snažila, protože jsem máma.
Tak jsem chtěla všechny opečovávat. A nikdo nevyřadí svou mámu.
- Ale když jsem přišla, tak jsem… - Jo.
„To nedokážu.“ I když jsem udělala něco špatně, přiznám to.
„To jsem o tobě řekla, to jsem udělala.“
A nemohla jsem ani strategizovat a plánovat.
To samé s Expressionsovým otcovstvím.
- Jsi táta. - Mám dvojčata.
- Chceš říct, proč jsi lhal, že máš děti? - Lhal? Řekl jsem vám, že mám dvojčata.
Řekl jsem vám, že jim je pět let.
- Jo. - Nelhal jsem!
Před pěti lety jsem své holce koupil kozy v Harley Street.
- Do prdele. - Jsou rodina.
- Tak jsou to dvojčata. - Jo.
Ty sráči!
- Počkat… - Počkat…
- Ty nemáš děti? - To mají být ta tvá dvojčata?
- Mluví o svých dětech, nebo o kozách? - Ne, nemá děti.
Počkat. Děláš si srandu, Expressionsi?
- Ty mluvíš o kozách? - To ne!
- To je ubohý. - Ten náramek je z Amazonu.
- To je ubohý. - Víš co, Eddie?
- Celé… - Prostě…
Ne! To je šílené!
- Sblížili se, že mají děti. - To je zlé.
To je kurva plán hry!
Jo, ale čekal jsem. Věděl jsem, že na to přijde řeč.
Na plán hry musím počkat. Jo, jsem hlasitý, jsem Jamajčan.
- Musím mít smutnou historku. - Říkal jsi, že máš kluka a holku.
Někdo další o tom věděl.
- Kdo? - Chian.
- Chian! - Oba si naserte!
Proběhl tam rozhovor o tom,
jak staré má děti. Já si řekla: „Nikdo se neptá mě, tak budu ticho.“
Nechala jsem…
To jsi měla říct: „Žádné děti nemá.“
Ale kdyby ses mě zeptala přímo, přišla si promluvit…
- Zeptala. - Taky.
- Ptala jsem se. - Co se stalo?
- Počkat. - Já taky.
Schoval jsem se? Řekl jsem ti jména.
- Počkej. - Ty…
Byl jsem v ložnici. Pamatuju si to.
Bylo to ke konci.
Zeptal jsem se: „Takže ty máš děti?“
A do očí jsi mi řekl, že jo.
- Ne! To nepopírám. - Ale jo.
Všem jsem vám řekl, že mám děti.
Jen říkám, že kdybyste si o tom se mnou chtěli povídat…
- Vždyť jo. - Ano!
- Kdy? - Obchod.
- Co jsi řekl? - V obchodě.
Ne, tebe jsem odklonil.
- Byli jsme na chodbě. Jo. - Na chodbě? Co?
Jestli to Indiyah věděla, místo aby mě nutila
přísahat na mámin život, mělo to být „na život tvých dětí“.
Jo, ale na ně nemyslím.
Je jim pět. Říkal jsi: „Jo, mám dvě děti.
Jsou to dvojčata.“ Říkal jsi kluk a holka.
Jenom řeknu. Já, Alhan a Marlon jsme plivali Skittles,
vešel jsi do ložnice a já řekl:
„Když vidíš své dítě, je to krásná chvíle…“
- Počkej. Já pak řekl… - Jo, vzpomínám si.
„Prý je to hodně výjimečná chvíle,
když jsi v nemocnici.“ Řekl jsi…
Ty… Kurva!
A ty jsi řekl: „Víš co? Když je bereš do letadla, musíš brzy.
- Protože nebrečí.“ - Ne.
Jsi takovej šmejd.
Jsem nejlepší strejda světa.
Ani hovno!
Já bych ti své děti nesvěřila. Šílené.
- Expressionsovi se nedá věřit? - Měl bys být v ústavu.
Slizoun.
- Alhane, na tebe se toho hodně svedlo. - Souhlasím.
Kdo myslíš, že koupil ty melouny, aby to na tebe hodil?
Bylo to naschvál?
Potvrzuju vodní meloun.
Viděl jsem na prodej meloun a řekl si: „To by udělal Alhan.“
Tak jsem to udělal.
- Co to kurva je? Já to nebyl! - Ty hajzle!
Něco jsem koupil, ale ne tohle.
No, můžu odhalit…
- že to byl Eddie. - Eddie?
- On koupil… - Takže to ty jsi…
Ty jsi na Alhana hodil ten meloun?
- Všechno mu projde. - Asi jsem něco odstartovala.
Víš co? Ty si prostě sedneš a všechno ti projde.
Je šílené, že jsi to byl ty.
- Vytřel jsi s ním. - Jen počkej.
- Ano. To se mi líbí. - To se mi líbí.
- Máš temnou stránku.
Alhan všechny štval. Tak jsem mu to chtěl dát sežrat.
Dobře. Popovídáme si o nečekaných přátelstvích. Chloe a Alhane.
Podívejte se na sebe.
Jsme tak odlišní. Máme se rádi.
- Mám tě rád. - Mám tě ráda.
Dobré ráno!
- Ty jsi mé světlo. - Jsi chleba k mému máslu.
Jsi „om“ mé omelety.
Souhlasím. Prémiová káva.
- Řekla jsi „souhlasím“. - Neříká se to tak?
Tady. Tohle pro tebe mám.
- Opravdu? - Fakt.
Můžu dostat prémiovou kávu?
- Přísaháš na naše přátelství? - Dal jsem ti masáž nohou.
- Nebyla nic moc. Spíš nic. - Pak ti dám lepší.
Chci se s tebou kamarádit i venku.
To je všechno. Mám tě hodně ráda.
Nevyjebej s námi, prosím.
- Slibuju. - Jsi můj nejlepší kámoš.
- A ty zase můj. - Dobře.
Viděla jsi to, co nikdo jiný?
Ano, rozhodně. Má srdce, lidi. Jen ho skladuje v ledničce.
Aliance. Kdo tu měl aliance?
Měli jsme trojku, slavný A-tým. Prosím o potlesk pro A-tým.
Zvenčí to vypadalo jako holky versus kluci.
Bylo to tak?
Kluci byli pohromadě tak desetinásobně.
A mezi holkama byly trhliny, protože myslím,
že mezi nimi byla nedorozumění.
Chian je moc milá na to, aby si vybrala stranu.
- Jo. - A Anna hlasovala podle nálady.
Holky a kluci ji nezajímaly. Přišlo mi to hloupé.
Nehlasoval jsem. Ale vy jste ji vyřadily,
protože jako jediná nebyla zcela na straně holek.
Jo.
- Nemyslím… - Chvíli jsme měli silnou alianci.
Myslím, že to bylo…
Ne holky versus kluci. Nebylo to tak myšleno,
ale nakonec to tak dopadlo.
Některé holky vycházely s kluky a naopak.
Promluvíme si o vyřazování?
Královno Lydie, byla jsi naše první.
Věděla jsem, že končím, když jsem slyšela, že to je mezi mnou, Chloe a Benem.
Věděla jsem to. Jakmile jsem to slyšela, řekla jsem si: „Končím.“
Zuřila jsi na Alhana, že se smál?
- Dobře. Omluvil se. - Jo.
Když se omluvil, byla jsem v pohodě.
Když se smál, asi jsem nikdy nebyla
na někoho tak naštvaná.
Ale omluvil se.
Taky dostal pokutu.
- Ano. 20 000. - 20 000.
- Stálo to za co. - Stálo.
Jo, ale to bylo týmu. Tak jsem se cítila ještě hůř, víte?
Pak jsme měli AB.
To byl šok.
A rozčeřilo to tu vody.
Jsem rád, že to něco způsobilo. Kdyby to nikoho nezajímalo, zlobil bych se.
A Expressionsi, ty jsi šel proti klukům.
- Vyřadil jsi mě. - Jo, omylem.
- Hade. - Hade.
Jestli mě chcete nazývat hadem, říkejte mi anakondo. To je lepší.
- Víte… Necháme to. - Pořád had.
Vyřazení AB je to nejhorší, co se tu stalo.
Než se do toho pustíme, osvěžíme si to.
Budu hlasovat pro AB.
A důvodem je, že tuhle příležitost nepotřebuje.
Pán dostal čokoládový muffin.
Jsem za hajzla? AB, kámo.
Když jsem na obrazovce počítal hlasy, uvědomil jsem si…
- Vteřinku. Haló. - …že vypadl.
- Haló. - Vyhýbá se tomu.
Ano, je. Řeknu mu to.
Jo, nebojím se ho.
- Máš přestat kecat. - Já ne…
Chápeš mě?
Zatracenej hade.
Uvědomil jsem si, že je to AB. Viděli jste, jak se tvářím, ne?
A pak to odhalili.
Tak jsme si říkali, kdo pro koho hlasoval.
Věděl jsem, že jsem to já, tak jsem lhal a řekl, že jsem vyřadil Annu.
- Pak to… - Ujasněme to.
- Jasně, mluv. - Jasně.
Ptali jsme se ho, koho vyřadil. Řekl, že Annu.
- To jsem řekl. - O to mi šlo.
- To jsem řekl! - Jo.
Pak jsme šli do obýváku. A tam stálo „AB“.
A u Expressionse taky bylo „AB“. Podíval jsem se na něj a pomyslel si…
- Jo. - …„To je had.“
- To bylo vše. - Ze začátku to je holky versus kluci.
Je jedno, jak kdo s kým vychází.
Měl jsi informaci, že holky vyřadí AB.
- Ne! - Chtěl jsi ho vyřadit.
- Vážně? - Ne.
Neřekla jsi mi, že vyberou Annu? Řekni pravdu.
- Byli to Anna a Alhan. - Jo.
Všechno je to nahrané.
Jo, v pohodě.
„Stojí nám v cestě.“ Jak to, že AB, to je jedno.
Díval se mi do očí a venku jsem se zeptal.
Řekl jsem: „Koho jsi vyřadil?“
Do očí mi řekl: „Annu.“
Na obrazovce ale stálo AB.
Říkal jsem, že umím lhát. Ale hrát mi nejde.
- To všechno jsem řekl. - Přiznal to.
- Herec. - No, teď už jo.
Hele, je to hra, ne?
Tak jo, Chian, opustila jsi nás.
Ale vlastně ne.
Vrátila ses zahořklá?
Víš co… Snažila jsem se.
- A teď jsem si uvědomila… - Protože jsi šla po Indiyah.
Byla jsem přesvědčená, protože jsem sledovala… kluky, obrazovku,
poslouchala jsem je. „Jo, mají pravdu.“
Devět tisíc liber nedává smysl.
Jestli jste chtěli vědět, jestli jsem to vzala,
mohli jste se zeptat.
Alhan se druhý den ráno zeptal. Zatáhl mě do posilovny a řekl:
„Vzala jsi ty peníze?“
Já řekla, že ne. Nechci nějak mlžit.
Bylo to jen 9 000 a v porovnání s lidmi, kteří vzali 30 000
a prohráli 50 000 při hodu mincí,
proč bych si nechávala 9 000?
Jdeme dál. Oblíbené výzvy?
Ta s jídlem.
- Cože? - Jo.
- Tamta? - Měl jsem dort.
- Už jsem to ráno měl čtyři muffiny. - Dobře. Jo.
Byl jsem v cukrovém rauši. Bylo to boží.
- Co tvoje? - Ta výzva s jídlem.
Podíváme se, jak to doopravdy bylo.
- Sněz špičku. - Dej ten penis do pusy.
Vykuř to péro. Dělej.
Hej, Eddie! Počkej!
Jo! Strč si to péro do pusy!
- Chyť ho za koule! - Chyť mě za hlavu.
Jo!
Ne!
Moc se omlouvám.
Proboha.
Moje klíčová vzpomínka. Doslova i na smrtelné posteli
na to budu myslet.
- Poslední myšlenka. - Mám pár dobrých zážitků.
Klíčové vzpomínky.
- Mám své čtyři děti. - Určitě.
Byl jsem v nemocnici u čtyř porodů.
- Jsem nejsilnější muž na světě. - Je to pravda? Máš čtyři děti?
Zvedl jsem nad hlavu víc než kterýkoliv jiný člověk.
- To jsou nejlepší vzpomínky. - Jasně.
Pak mám, jak Alhanovi rvu do krku býčí péro, až tady.
To bylo boží.
Přesuneme se k Alhanovi.
Myslím, že z tvého utrácení a trolení bychom mohli udělat celý pořad.
Souhlas.
Přišel jsi s tím, že chceš všechny svým utrácením štvát?
Vůbec ne. Myslel jsem, že utrácet nebudu.
- Utratil jsem… - To je naprostá lež.
Ale začal dobře.
Hanil mě, že si vylepšuju jídla,
- a pak koupil tři. - Nechte mě odpovědět.
Dobře. Promiň.
Tak… Jo.
Vážně jsem myslel, že nebudu tolik utrácet.
Bylo tam pár pokut a náhodných nákupů.
A vystrčil jsi na Vica zadek.
- Jo, jeho první čára. - To udělal.
To bylo vtipné.
Hlavně že se směješ.
Jo, je to těžké.
Když tam není co jiného dělat,
- obchod… - Tak utrácíš?
Je to jediný zdroj serotoninu.
A píšou to tam tak nejednoznačně.
Třeba zlatá cihla za 10 000.
Je to opravdu zlatá cihla? Víte?
Upřímně, myslel jsem, že neutratím ani zdaleka tolik, kolik jsem utratil.
Lituju něčeho?
To je další otázka? Ne, měl jsem utratit víc.
Obecně, s pokušením vám to opravdu šlo.
Ale kdo měl problém ho nevzít?
Já tu Birkinku odmítla.
Viděla jsi ji, Chloe?
Ano, viděla.
- Skutečně tu kabelku? - Jo. Byla to Birkinka.
Jak vypadala?
- Birkinka. Šedá. - Máš ji tady?
Kde je? Kde je má zatracená Birkinka?
Podejte mi někdo tu Birkinku.
- Peníze. - Někdo ji měl vzít.
- Birkinka. - Díky.
- Je nádherná, Chloe. - Je dobrá, že?
Nevím, jestli jste četli pravidla.
Ten, kdo něco koupí, to vlastní.
- Tak kdo se chce přiznat? - To jsem řekl.
Tak kdo ji koupil?
Kdo to byl?
Eddie, ty hnusnej hajzle.
Co je?
Říkáš, že není moje? To se snažíš říct?
- Já říkal, že není tvoje. - Už jsem si do ní dala věci.
- Chci říct… - Mám v ní karty.
- Gratuluju… - Tady to je.
- …Eddiemu k jeho nové Birkince. - Páni…
- Pro manželku. - Říkal jsem vám to.
Tohle bude ten největší podraz.
Můžu potvrdit tu Birkinku, prosím?
Víte co, holky?
Možná udělám ententýky a uvidíme, kdo ji dostane.
Páni…
- Nemůžeš… - Bezcitné.
- Dej tu Birkinku jí. Bez slz. - Mám?
- To nemůžeš. - Ne.
Mám v ní věci.
Říkal jsem, že to není tvoje kabelka.
Vrať jí její kabelku, než ti jednu vrazím.
Odejdu.
Nejchabější výhrůžka na světě.
Já fakt odejdu.
Mám v ní věci, Eddie. Otevři ji.
- Má v ní klíče. - Koupil jsem ji pro tebe.
- Protože to s tebou byla radost. - Díky.
- Fakt neuvěřitelné. - Nemůžu uvěřit, že jsi ji koupil.
Díky tobě to tam bylo šťastné místo.
Díky.
- Díky moc. Udělal jsi mi velkou radost. - Díky bohu.
- Tak jo. To byla nádhera. - Mám Oscara.
Chtěla bych ještě poslední slova od vítěze.
- Uděláš proslov? - Jako starší chlap vím,
že peníze přicházejí a odcházejí.
Za ta léta jsem zjistil,
že v životě jsou nejdůležitější zážitky.
A tohle byl moc pěkný zážitek.
Mrzí mě, že většina z vás
odsud neodejde s penězi. Mrzí mě to, ale…
Já… Vážně, až budete starší,
naučíte se vážit si takových chvil.
Budete vděční. Jsem za tuhle chvíli vděčný.
Díky vám všem za to, že jste tak úžasní a milí.
A chápaví. Jo, snad zůstaneme v kontaktu.
Nádhera.
Snad jste si užili jednu z nejakčnějších sérií,
co jsme zatím měli.
Díky, že jste byli jako utržení ze řetězu.
A díky vám, že jste se dívali.
Vítejte v Inside.
Jo!
- Kdo je tu nejošklivější? - Můžu říct tebe?
Ani náhodou!
Pomsta je sladká, zlato.
Nezahrávej si se mnou, vole.
Proboha.
Co to s tebou je?
Připraven?
Do prdele!
Co to mám ve vlasech?
Bože můj!
Dělej, zmáčkni to!
- Musel jsem na něj ukázat prdel. - To nemůžeš.
Směje se jako psychopat.
…této Birkinky.
Je to tu šílené.
Vážně netušíte, co se stane dál.
Oblečte si ten kostým a líp se poznejte.
Když si prdnul, ocas se nafoukl.
Chian je zpátky!
Na ex!
- Velký bratr. - Co?
Proboha!
…hostinu pro všechny!
Kde je víno?
Překlad titulků: Jan Šauer