75 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
У глибинах космосу
майорить загроза.
Між орбітами Юпітера й Марса застряг
пояс астероїдів.
Півтора мільйона шматків стародавнього каменю
крутяться навколо сонця.
Дрейфують без кінця-краю.
Але суто випадково…
один астероїд вилетів зі своєї орбіти.
Швидка мить,
за мільйони кілометрів від Землі,
відправляє його на нову траєкторію
до самого центру нашої Сонячної системи.
Але ця подорож закінчиться раптово й жорстоко,
спричинивши одну з найбільших катастроф в історії Землі.
І ставши останнім розділом
в епічній історії
динозаврів.
ДИНОЗАВРИ
РОЗДІЛ 4: ПАДІННЯ
72 МІЛЬЙОНИ РОКІВ ТОМУ
ПІЗНІЙ КРЕЙДОВИЙ ПЕРІОД
Минуло три мільйони років,
відколи астероїд почав свій шлях до Землі.
Динозаври правлять планетою.
Вони панують над землею і починають входити в океан.
Високий рівень моря розділив Північну Америку на дві частини…
створюючи нескінченні узбережжя…
сотні тропічних островів…
і можливості.
Але на цих островах немає раю.
Там живе грізний хижак.
Один з найшвидших, найспритніших динозаврів свого роду.
Відповідь Північної Америки спінозавру.
Але не в тому вигляді, як ви думаєте.
Навіть віддалено.
Це гесперорніс.
Він непереборний і швидкий.
Але він геть не схожий на жахливих гігантських кузенів.
Він дивний
і незграбний.
І має крихітні зуби.
Такі риси не притаманні лютому мисливцю.
Але зі спінозавром його об'єднує те,
що він не обмежений сушею.
Власне, це найдосконаліший водний динозавр в історії.
Наче доісторичний пінгвін
він здатен запливти далеко в море, щоб дістатися до годувальних територій,
які раніше були недосяжні.
Це щедрий дар його нового синього царства.
Тут, унизу, його великі незграбні ноги стали потужними пропелерами.
А 94 гострі зуби легко хапають рибу.
Але він дихає повітрям,
тож досі прив'язаний до поверхні.
А на поверхні затримуватися небезпечно.
Бо внизу
є звірі
вдвічі більші за косатку.
Мозазаври.
Головні хижаки цих морів.
Гесперорніс має повернутися на берег.
Але мозазавр рухається з жахливою швидкістю.
На щастя, гесперорніс набагато спритніший.
Але він виснажений.
Що дає мозазавру останній шанс.
Гесперорніс вцілів,
заглиблюючись в океан глибше, ніж будь-який динозавр.
Але ці води підступні навіть для найкращих плавців.
Попри успіх динозаврів на мілководді,
мозазаври
керують хвилями.
А у 800-х кілометрах на північ
розгортається інша історія.
У теплому і стабільному кліматі
динозаври не мають конкурентів.
Великі завроподи процвітають серед високих дерев,
як і було від початку юрського періоду.
Але внизу сталася революція.
Самиця гадрозавра.
Хоч вона і схожа на карлика в теперішньому товаристві,
вона більша за слона.
І її не затримають ці гіганти,
бо ніщо не зупинить маму з місією.
А ця місія —
прогодувати сім'ю…
яка знаходиться
десь знизу.
Дуже давно їхні предки, що набивали щоки, жили по одному, розкидані світом.
Але гадрозаври тепер настільки успішні, що їхні стада налічують тисячі.
Найбільше зібрання динозаврів, що колись знав світ.
Але родина цієї самиці не подорожує зі стадом.
Там, у безпеці ясел,
знаходиться розгалужений садочок для сотень молодих гадрозавриків,
включно з її власними.
У шість місяців у них нестримні апетити,
вони їдять майже все, що вона приносить.
Що завгодно.
А птахоподібне годування вимагає багато заправок,
тому вона постійно йде шукати їжу.
А коли мами немає,
малі грають.
Маючи розмах крил винищувача,
птерозаври тепер більші, ніж будь-коли.
А дитячі ясла — ідеальні мисливські угіддя,
де дуже легко нападати на гнізда без охорони.
Попри загрозу від цього величезного монстра,
матері захищатимуть своїх дітей за будь-яку ціну.
Але гігантський птерозавр має намір поїсти.
Крики з гнізда нагадують хижаку обідній дзвіночок.
Але малюки не просто плачуть від страху.
Вони кличуть на допомогу.
Цей лютий інстинкт захисту дитинчат
має центральне значення для неймовірного успіху гадрозаврів.
Але інші динозаври виводять захист на новий рівень,
бо гонка озброєнь між хижаком і жертвою загострюється.
72 МІЛЬЙОНИ РОКІВ ТОМУ
І це дасть початок найвідомішим динозаврам усіх часів.
На це піде настільки багато часу,
що зрушиться континент Північної Америки.
А Земля вигнеться в бік неба.
66 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Скелясті гори.
Тут, у підніжжі,
динозаври роблять свій внесок.
Пахіцефалозаври.
Використовують свої неймовірно товсті черепи
для поєдинку за верховенство.
А поруч з ними
є динозаври зі ще більш вражаючим головним убором.
Трицератопси.
Вона схожа на носорога,
але вдвічі більша.
Озброєна списеподібними рогами, понад метр у довжину.
Трицератопс і пахіцефалозавр мають вражаючу зброю.
Але тут є
ще більш озброєні та небезпечні.
Під покровом темряви
останні й найкращі з броньованих воїнів.
Шість метрів завдовжки і дуже територіальні.
Ankylosaurus magniventris.
Він патрулює зловмисників,
що мають сміливість
порушувати його кордони.
Його танкоподібний тулуб вкритий десятками товстих кістяних пластин.
Більше того,
у нього нова могутня зброя.
Хвіст, схожий на палицю, вагою півтонни,
який він може використати проти тих, хто ходить у цих лісах.
Він щось відчуває.
Його кордони порушив
найгірший з можливих зловмисників.
Тиранозавр рекс.
Анкілозавр
проти тирекса.
Еволюційний глухий кут,
що готувався мільйони років.
Але в цій гонці озброєнь
є одна річ, що виділяє цих динозаврів.
Розум.
Тирекс — один з найбільш страхітливих хижаків усіх часів.
І щоб залишатися на вершині,
вона має щодня з'їдати еквівалент 200-та стейків.
Але поки що вона не з'їла жодного шматка.
Бо в неї особливі плани на цю страву на винос.
Але й анкілозавр — не легка закуска.
Шість тонн м'язів і кісток
з безліччю грудок і горбків.
Навіть тирексу
важкувато.
Нарешті
її подорож закінчилася.
Й ось заради чого вона доклала стільки зусиль.
П'ять голодних пташенят.
Жорстока вбивця —
так.
Але також
віддана мати.
Вона подбає,
щоб її діти гарно харчувалися,
щоб дати їм найкращий старт у житті.
Про що їхні далекі предки
могли лише мріяти.
У далекий Тріасовий період крихітний маразухи вилуплювалися в пекло.
Ці прообрази динозаврів
були змушені жити в тіні.
Ховатися від панівних рептилій.
Але коли доля втрутилася…
вони перетворили катастрофу
на можливість…
і почався їхній монументальний підйом.
Вони ставали більшим, сильнішим і ще більш грізними.
Із часом
вони б тріумфували не тільки на суші,
але й у морі
та небі.
Через 160 мільйонів років
динозаври домінували настільки сильно,
що ніщо на Землі не могло стати на їхньому шляху.
Але щось не з Землі
таки стане.
Бо поки подорож цієї родини розпочинається,
ще одна подорож
наближається до кінця.
Астероїд, що мчить на Землю в 50 разів швидше за швидкість звуку,
нарешті зустрінеться зі своєю долею.
Він падає в океан біля узбережжя Мексики
з потужністю мільярда атомних бомб.
Температура достатньо висока, щоб випарувати морське дно
разом з усім живим на сотні кілометрів.
Далеко звідти, у підніжжі Скелястих гір,
ці величні динозаври і не підозрюють, що на них чекає.
Найбільші землетруси в історії.
Але найгірше було попереду.
Величезна стіна перегрітих уламків вибухає назовні.
Динозаври поховані під смертельною хмарою.
Їхній світ настільки спекотний, що буквально спалахує.
Навіть найміцніша броня
не дає захисту.
Хмара швидко поглинає всю планету.
Душить попелом.
Огортає темрявою.
Той, хто не помер до кінця дня,
опинився в жахітті,
задихаючись у темряві.
До ночі
кількість загиблих динозаврів стала катастрофічною.
ДВА ТИЖНІ ПО ТОМУ
Позбавлена сонячних променів,
ядерна зима опускається на Землю.
Глобальні температури падають на 25 градусів Цельсія.
Надто холодно для будь-якого динозавра.
Гігантські завроподи
знайшли спочинок
у згарищі дерев, через які вони були такими високими.
У переповнених колоніях
вмирають одне біля
одного.
Матері не можуть захистити своїх дитинчат
від замерзання.
Жорстокий холод позначився
і на найвідомішому динозаврі.
Король тиранів
пав.
Навіть могутній тиранозавр рекс
не переживе цього.
Правлінню динозаврів
таки
прийшов кінець.
Але через 66 мільйонів років…
динозаври знову повстануть.
Цього разу
в наших руках.
Сьогодні їхні скам'янілості стоять як пам'ятники втраченому світу.
Більше того,
це ключі, що відмикають таємниці історії про динозаврів.
Зараз ми розуміємо їхнє життя краще, ніж будь-коли раніше.
З перших хвилин
до останніх.
А ще це одкровення, що в найчорніший день на Землі
померли не всі динозаври.
Деякі були настільки малі, що змогли сховатися від апокаліпсису.
І живуть
навіть донині.
Летючих динозаврів ми тепер називаємо птахами.
І розгадки їхнього минулого ховаються на виду.
Чудова подорож, що почалася 235 мільйонів років тому,
продовжується поруч з нами.
Вони — остання ланка
до давно загубленого королівства,
відомого
як вік
динозаврів.
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська