FOR 75 MILLIONER ÅR SIDEN
En fare lurer i dypet av verdensrommet.
Inneklemt mellom Jupiters og Mars' baner…
…ligger asteroidebeltet.
Halvannen million biter av eldgammel stein som kretser rundt solen.
Drifter i det uendelige.
Men i et øyeblikk av ren tilfeldighet…
…kastets en asteroide ut av banen sin.
Et flyktig øyeblikk,
millioner av kilometer fra Jorden,
setter den på kurs
mot kjernen av solsystemet vårt.
Men reisen skal få en plutselig og voldelig slutt,
i en av de mest katastrofale hendelsene i jordens historie.
Det blir det siste kapittelet
i dinosaurenes episke historie.
DINOSAURENE
KAPITTEL 4: UNDERGANG
FOR 72 MILLIONER ÅR SIDEN SENE KRITTIDEN
Det er tre millioner år siden asteroiden begynte reisen mot Jorden.
Og dinosaurene hersker over planeten.
De dominerer landet og inntar nå også havet.
Det høye havnivået har delt Nord-Amerika i to…
…noe som skaper endeløse kystlinjer…
…hundrevis av tropiske øyer…
…og muligheter.
Men disse øyene er ikke noe paradis.
De er hjemmet til et formidabelt rovdyr.
En av de raskeste, mest smidige dinosaurer av sitt slag.
Nord-Amerikas svar på Spinosaurus.
Men ikke slik du tror.
Overhodet ikke.
Dette er Hesperonis.
Han er formidabel, og han er rask.
Men han er det motsatte av sine gigantiske, skremmende slektninger.
Han er keitete og klumsete.
Og han har små tenner.
Ikke akkurat kjennetegnene til en grusom jeger.
Men det han har til felles med Spinosaurus
er at han ikke bare holder seg på land.
Faktisk er han den mest avanserte akvatiske dinosauren i historien.
Som en slags forhistorisk pingvin,
kan han svømme langt ut på havet for å få tilgang til fôringsplasser
som tidligere var utenfor rekkevidde.
Dette er rikdommene i hans nye blå rike.
Her nede blir de store, klønete føttene til kraftige propeller.
Med sine 94 sylskarpe tenner fanger han fisk lekende lett.
Men som en luftpuster er han fortsatt bundet til overflaten.
Og overflaten er ikke et trygt sted å være.
For under finnes det beist
som er dobbelt så store som en spekkhogger.
Mosasaurs.
Disse havenes topprovdyr.
Hesperonis må tilbake til kysten.
Men mosasaurusen beveger seg med skremmende fart.
Heldigvis er Hesperonis mye smidigere.
Men han er utslitt.
Det gir mosasaurusen en siste sjanse.
Hesperonis er en sann overlever
og går lenger ut i havet enn noen dinosaurer har gjort.
Men dette vannet er forrædersk, selv for de beste svømmerne.
Til tross for dinosaurenes suksess på grunt vann,
hersker mosasaurene over bølgene.
Åtte hundre kilometer nordover, på land,
er det en annen historie.
Drevet av et varmt, stabilt klima,
er dinosaurenes dominans her uovertruffen.
De store sauropodene trives blant de høye trærne,
som de har gjort siden juratidens begynnelse.
Men nede på bakken har det vært en revolusjon.
En hadrosaur-hunn.
Selv om hun er liten sammenlignet med disse,
er hun faktisk større enn en elefant.
Hun lar seg ikke stanse av disse kjempene,
for ingenting kan stoppe en mor på et oppdrag.
Og det oppdraget er å skaffe mat til familien sin…
…som befinner seg et sted der nede.
For lenge siden var deres forfedre fåtallige og spredte.
Men hadrosaurer er nå så tallrike at flokkene deres teller tusenvis.
Den største samlingen av dinosaurer verden noen gang har kjent.
Men denne hunnens familie reiser ikke med flokken.
De er der, trygt i den felles "barnehagen",
et enormt samlingssted for hundrevis av unge hadrosaurer…
…inkludert hennes egne.
Seks måneder gamle har de en umettelig appetitt
og spiser nesten alt hun kommer med.
Hva som helst.
Denne fugleaktige fôringsmetoden krever mange runder,
så hun drar stadig bort for å finne mat.
Og når mødre er borte,
vil ungene leke.
Med et vingespenn som et jagerfly,
er pterosaurene større enn noensinne.
"Barnehagene" er perfekte jaktmarker,
hvor ubevoktede reir er et lett bytte.
Til tross for trusselen fra dette monsteret,
vil mødrene forsvare barna sine for enhver pris.
Men den gigantiske pterosauren er fast bestemt på å få seg et måltid.
Skrikene fra redet er som en middagsbjelle for rovdyret.
Men de små gråter ikke bare av frykt.
De roper på hjelp.
Dette sterke instinktet om å beskytte ungene sine
er sentralt for hadrosaurenes bemerkelsesverdige suksess.
Men andre dinosaurer tar forsvaret til et helt nytt nivå
idet våpenkappløpet mellom rovdyr og byttedyr eskalerer.
FOR 72 MILLIONER ÅR SIDEN
Dette vil gi opphav til de mest ikoniske dinosaurene noensinne.
Denne prosessen tar så lang tid
at Nord-Amerikas kontinent endrer form.
Landet hever seg mot himmelen.
FOR 66 MILLIONER ÅR SIDEN
Rocky Mountains.
Det er her, ved foten av fjellene,
at dinosaurene setter sitt preg.
Pachycephalosaurus.
De bruker de tykke hodeskallene…
…til å duellere om dominans.
Og ved siden av dem,
en dinosaur med en enda mer imponerende hodepryd.
Triceratops.
Hun ser kanskje ut som et neshorn, men hun er dobbelt så stor.
Hun er bevæpnet med spydlignende horn som er over en meter lange.
Triceratops og Pachycephalosaurus har imponerende våpen.
Men det finnes noen her som er enda mer bevæpnet og farlige.
I ly av mørke er den nyeste og beste av panserkrigerne.
Seks meter lang og svært territoriell.
Ankylosaurus magniventris.
Han er på jakt etter inntrengere som er dristige nok
til å krysse grensene hans.
Den tankliknende overkroppen hans er dekket av tykke beinplater.
I tillegg har han et kraftig nytt våpen.
En klubbelignende hale som veier et halvt tonn,
som han kan bruke mot skogens trusler.
Han merker noe.
Grensene hans er krysset…
…av den verste inntrengeren av alle.
En Tyrannosaurus rex.
Ankylosaurus mot Tyrannosaurus rex.
En evolusjonær stillingskrig, et resultat av millioner av års utvikling.
Men i dette våpenkappløpet
er det én ting som skiller disse dinosaurene.
Intelligens.
T. rex er et av tidenes mest fryktinngytende rovdyr.
For å holde seg på topp,
må hun spise tilsvarende 200 biffer hver dag.
Men så langt har hun ikke spist en eneste bit.
Det er fordi hun har spesielle planer for dette takeaway-måltidet.
Men Ankylosaurus er ikke et lett bytte.
Seks tonn muskler og bein
dekket av diverse kuler og pigger.
Det er en utfordring selv for T. rex.
Endelig er hun fremme ved reisens slutt.
Og grunnen til at hun har gjort alt dette…
…er fem sultne unger.
En grusom morder?
Ja.
Men også en hengiven mor.
Hun sørger for at de små er velfødde,
for å gi dem den beste starten på livet.
Noe deres fjerne forfedre bare kunne drømme om.
Langt tilbake i trias ble lille Marasuchus klekket ut i helvete.
Disse vordende dinosaurene er tvunget til å leve i skyggene.
På flukt fra de herskende reptilene.
Men da skjebnen grep inn…
…snudde de katastrofe til muligheter…
…og begynte sin enorme fremvekst.
De ble større, sterkere og stadig mer formidable.
Med tiden skulle de triumfere, ikke bare på land,
men også i havet og i luften.
Etter 160 millioner år
er dinosaurene nå så dominerende
at ingenting på jorden kan stå i veien for dem.
Men det vil noe som ikke er fra denne jorden.
For idet denne familiens reise akkurat har begynt,
nærmer en annen reise seg slutten.
Asteroiden suser mot jorden i 50 ganger lydens hastighet,
og skal endelig møte sin skjebne.
Den treffer havet utenfor Mexicos kyst
med kraften til en milliard atombomber.
Temperaturene er høye nok til å fordampe havbunnen…
…sammen med alt levende i hundrevis av kilometers omkrets.
Langt borte, ved foten av Rocky Mountains,
aner ikke dinosaurene hva som skal treffe dem.
Historiens kraftigste jordskjelv.
Men det verste er ennå i vente.
En enorm vegg av overopphetet avfall eksploderer utover.
Dinosaurene blir fanget under denne dødsskyen og gravlagt.
Verdenen deres er så varm at den tar fyr.
Selv den tøffeste rustningen er til ingen nytte.
Skyen sluker raskt hele planeten og kveler den med aske.
Og gravlegger den i mørke.
De få som fortsatt står ved dagens slutt
befinner seg i et mareritt.
Kvalt i mørket.
Ved mørkets frembrudd
er dødstallene for dinosaurene katastrofale.
TO UKER SENERE
Avskåret fra solens stråler,
senker en nedslagsvinter seg over jorden.
Globale temperaturer stuper med 25 grader.
Forholdene er for kalde for nesten alle dinosaurer.
Enorme sauropoder lagt til hvile
i asken fra trærne som gjorde dem så høye.
I deres overfylte kolonier
er det slik at de som lever sammen også dør sammen.
Beskyttende mødre kan ikke beskytte ungene sine mot minusgradene.
Den nådeløse kulden har også gått hardt utover
den aller mest berømte dinosauren.
Tyrannkongen har falt.
Selv den mektige Tyrannosaurus rex vil ikke overleve dette.
Dinosaurenes herredømme
har tatt slutt.
Men 66 millioner år senere…
…reiser dinosaurene seg igjen.
Denne gangen ved hjelp av oss.
I dag står fossilene deres som minnesmerker over en tapt verden.
Men de er mer enn som så,
de er nøklene som låses opp dinosaurhistoriens hemmeligheter.
Vår forståelse av livene deres er nå større enn noensinne.
Fra deres første øyeblikk, til deres siste.
Og åpenbaringen om at på jordens mørkeste dag,
døde ikke alle dinosaurene.
Noen var små nok til å finne ly fra apokalypsen.
Og overleve helt til i dag.
De flygende dinosaurene vi kaller fugler.
Og sporene fra fortiden deres skjuler seg rett foran øynene på oss.
Den bemerkelsesverdige reisen som startet for 235 millioner år siden
fortsetter ved siden av oss.
De er det siste bindeleddet…
til et tapt kongerike,
nemlig dinosaurenes tidsalder.
Tekst: Veronika Mathisen