75 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
Avaruuden syvyyksissä -
häämöttää uhka.
Loukussa Jupiterin ja Marsin kiertoratojen välissä -
on asteroidivyöhyke.
Puolitoista miljoonaa muinaista kivenmurikkaa,
jotka kiertävät aurinkoa.
Ajelehtimiselle ei näy loppua.
Mutta yhtäkkiä täysin sattumanvaraisesti -
yksi asteroidi sinkoutuu kiertoradaltaan.
Ohikiitävässä hetkessä -
miljoonien kilometrien päässä Maasta -
se muuttaa lentorataansa -
suoraan kohti aurinkokuntamme keskustaa.
Mutta sen matka tulee päättymään äkillisesti ja rajusti -
yhdessä Maan historian katastrofaalisimmista tapahtumista.
Käsillä on viimeinen luku -
eeppisessä tarinassa -
dinosauruksista.
DINOSAURUKSET
LUKU 4: TUHO
72 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
MYÖHÄISLIITUKAUSI
Asteroidi aloitti matkansa kohti Maata kolme miljoonaa vuotta sitten.
Dinosaurukset hallitsevat maapalloa.
Niillä on valta-asema maa-alueilla, ja nyt ne ovat siirtymässä myös meriin.
Korkeat merenpinnat ovat jakaneet Pohjois-Amerikan kahtia -
luoden loputtomia rantoja,
satoja trooppisia saaria -
ja mahdollisuuden.
Mutta saaret eivät ole paratiisisaaria.
Niillä asuu vaikuttava saalistaja.
Yksi nopeimmista ja ketterimmistä dinosauruksista lajissaan.
Pohjois-Amerikan vastaus Spinosaurukselle.
Mutta ei sillä tavoin kuin luulisi.
Ei alkuunkaan.
Tässä on Hesperornis.
Se on vaikuttava ja nopea.
Mutta se on aika lailla jättimäisten ja pelottavien serkkujensa vastakohta.
Se liikkuu kankeasti -
ja on kömpelö.
Sillä on pienet hampaat.
Nämä eivät varsinaisesti ole hurjan saalistajan piirteitä.
Mutta Spinosauruksen kanssa sillä on yhteistä se,
että se pärjää muuallakin kuin kuivalla maalla.
Itse asiassa se on historian kehittynein uiva dinosaurus.
Kuin jonkinlainen esihistoriallinen pingviini -
se pystyy uimaan kauas merelle päästäkseen ravinnon lähteille,
jotka olivat aiemmin saavuttamattomissa.
Tällainen saalis odottaa sitä sen uudessa sinisessä valtakunnassa.
Syvyyksissä sen isot kömpelöt jalat toimivat tehokkaina potkureina,
ja se nappaa helposti kaloja 94 neulanterävällä hampaallaan.
Mutta ilmaa hengittävänä eläimenä -
se on yhä sidottu veden pintaan.
Eikä pinnalla ole turvallista viipyä pitkään.
Pinnan alla -
on petoja,
jotka ovat kaksi kertaa miekkavalaan kokoisia.
Mosasauruksia.
Ne ovat näiden merien huippupetoja.
Hesperorniksen on palattava rantaan.
Mosasaurus liikkuu pelottavan nopeasti.
Onneksi Hesperornis on paljon ketterämpi.
Mutta se on uupunut.
Mosasaurus saa viimeisen tilaisuuden.
Hesperornis on todellinen selviytyjä -
uskaltautuessaan pidemmälle mereen kuin mikään dinosaurus ennen sitä.
Mutta nämä vedet ovat petollisia jopa parhaille uimareille.
Huolimatta dinosaurusten menestyksestä matalikoissa,
Mosasaurukset ovat aaltojen kuninkaita.
Mantereella 1 300 kilometriä pohjoiseen -
tilanne on toinen.
Lämpimän ja vakaan ilmaston ansiosta -
dinosaurusten valta-asema on vertaansa vailla.
Suuret sauropodit kukoistavat korkeiden puiden keskellä -
kuten ne ovat tehneet jurakauden alusta asti.
Mutta alempana on tapahtunut vallankumous.
Naaraspuolinen Hadrosaurus.
Vaikka se on nykyisessä seurassa pienikokoinen,
se on itse asiassa suurempi kuin norsu.
Nämä jättiläiset eivät estä sen etenemistä,
sillä mikään ei voi pysäyttää emoa, jolla on tehtävä.
Sen tehtävänä on -
ruokkia perhe,
joka on jossain -
tuolla alhaalla.
Kauan sitten Hadrosauruksien pullottavaposkiset esi-isät -
olivat harvassa ja hajallaan.
Mutta nykyään ne ovat niin menestyneitä,
että laumoissa on tuhansia yksilöitä.
Maapallolla ei ole koskaan ennen ollut näin suuria dinosauruslaumoja.
Mutta tämän naaraan perhe ei matkusta lauman kanssa.
Se on turvassa "päiväkodissa",
joka on kuin lastentarha sadoille pikku Hadrosauruksille -
mukaan lukien sen omille.
Kuuden kuukauden ikäisinä poikasten ruokahalu on kyltymätön,
ja ne syövät melkein mitä tahansa emo tuo niille.
Mitä tahansa.
Ruokinta lintujen tapaan vaatii paljon tankkaamista,
joten se lähtee jatkuvasti etsimään lisää ravintoa.
Ja kun emot ovat poissa,
poikaset leikkivät.
Siipien kärkiväli kuin hävittäjällä.
Lentoliskot ovat isompia kuin koskaan.
Poikasten päiväkodit ovat täydellisiä saalistuskohteita,
ja vartioimattomista pesistä saaliin saa helpoiten.
Jättimäisen hirviön uhkailusta huolimatta -
emot puolustavat poikasiaan kaikin keinoin.
Mutta jättimäinen lentolisko on päättänyt saada syötävää.
Pesästä kuuluvat huudot ovat kuin ruokakello saalistajalle.
Mutta pikkuiset eivät vain huuda peloissaan.
Ne huutavat apua.
Poikasten voimakas suojeluvaisto -
on keskeinen tekijä Hadrosauruksien menestymisessä.
Mutta muut dinosaurukset nostavat puolustuksen aivan uudelle tasolle,
koska kilpavarustelu saalistajan ja saaliin välillä on kiihtymässä.
72 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
Seurauksena on kaikkien aikojen ikonisimpien dinosaurusten synty.
Se kestää niin kauan,
että Pohjois-Amerikan manner muuttuu.
Maa kohoaa taivasta kohden.
Kalliovuoret.
Täällä vuorten juurella -
dinosaurusten vaikutus on suuri.
Pachycephalosaurus.
Ne käyttävät tavattoman paksuja kallojaan -
taistellessaan valta-asemasta.
Niiden vieressä -
on dinosaurus, jolla on vieläkin vaikuttavampi päähine.
Triceratops.
Se muistuttaa sarvikuonoa,
mutta on kaksi kertaa isompi.
Terävät sarvet ovat yli metrin pituiset.
Triceratopsilla ja Pachycephalosauruksella on vaikuttava aseistus.
Silti löytyy niitä,
jotka ovat vieläkin paremmin aseistettuja ja vaarallisempia.
Pimeyden suojassa -
kulkee panssaroiduista sotureista kaikkein mahtavin.
Kuusi metriä pitkä ja hyvin reviiritietoinen.
Ankylosaurus magniventris.
Se vartioi reviiriään etsien tunkeilijoita -
ja uskaltautuu ylittämään reviirinsä rajat.
Tankkimainen vartalo peittyy kymmeniin paksuihin ja luisiin levyihin.
Sitä paitsi -
sillä on uusi tehokas ase.
Puoli tonnia painava nuijamainen häntä,
jota se voi käyttää metsässä vaanivia olentoja vastaan.
Se vaistoaa jotain.
Sen reviirille on tunkeutunut -
pahin mahdollinen vieras.
Tyrannosaurus rex.
Ankylosaurus -
vastaan T. rex.
Evoluution pattitilanne,
jonka kehittymiseen on mennyt miljoonia vuosia.
Mutta tässä varustelukilvassa -
eräs asia erottaa dinosaurukset toisistaan.
Älykkyys.
T. rex on yksi kaikkien aikojen pelottavimmista saalistajista.
Pysyäkseen huipputasolla -
sen pitää syödä päivittäin 200:aa pihviä vastaava määrä.
Tähän mennessä se ei ole syönyt mitään.
Se johtuu siitä, että se oli suunnitellut hakevansa tämän noutoannoksen.
Mutta Ankylosaurus ei ole mikään kevyt välipala.
Kuusi tonnia lihaksia ja luita -
sekä joukko kyhmyjä ja muhkuroita.
Jopa T. rexille -
se on aikamoinen riesa.
Lopulta -
se on perillä.
Syy, miksi se näki niin paljon vaivaa,
on viisi nälkäistä poikasta.
Hirvittävä tappaja.
Kyllä.
Mutta myös -
omistautunut äiti.
Se varmistaa,
että poikaset saavat tarpeeksi ravintoa -
antaakseen niille parhaan mahdollisen alun elämässä.
Niiden kaukaiset esi-isät -
voivat vain haaveilla sellaisesta.
Kauan sitten triaskaudella pikku Marasuchus syntyi helvettiin.
Näiden tulevien dinosaurusten -
oli pakko elää varjoissa -
piilossa hallitsevilta matelijoilta.
Mutta kun kohtalo puuttui peliin,
katastrofista kehkeytyi -
mahdollisuus.
Dinosaurukset aloittivat monumentaalisen nousunsa.
Ne kehittyivät isommiksi, vahvemmiksi ja yhä pelottavimmiksi.
Ajan myötä -
ne menestyisivät ei vain maalla -
vaan myös meressä -
ja taivaalla.
160 miljoonan vuoden jälkeen -
dinosaurukset ovat nyt niin hallitsevia,
ettei mikään maapallolla voi pysäyttää niitä.
Mutta jokin maapallon ulkopuolelta -
tulee tekemään niin.
Sillä kun tämän perheen matka on vasta alussa,
toinen matka -
on lähestymässä loppuaan.
Asteroidi, joka syöksyy Maata kohti 50 kertaa ääntä nopeammin,
tapaa vihdoin kohtalonsa.
Se syöksyy mereen Meksikon rannikolla -
miljardin atomipommin voimalla.
Lämpötila on niin korkea, että meri höyrystyy,
kuten kaikki elävät olennot satojen kilometrien säteellä.
Kaukana Kalliovuorten juurella -
näillä mahtavilla dinosauruksilla ei ole aavistustakaan siitä,
mitä on tulossa.
Historian suurimmat maanjäristykset.
Mutta pahin on vielä edessä.
Valtava tulikuumien kivenlohkareiden muuri räjähtää ulospäin.
Kuolettavan pilven alle jääneet dinosaurukset hautautuvat siihen.
Niiden maailma on niin kuuma, että se syttyy kirjaimellisesti tuleen.
Kovimmastakaan haarniskasta -
ei ole suojaa.
Pilvi peittää nopeasti koko maapallon -
tukahduttaen sen tuhkalla -
ja verhoten sen pimeyteen.
Päivän päättyessä harvat yhä elossa olevat -
ovat painajaisen keskellä.
Ne tukehtuvat hämärässä.
Yön tullessa -
kuolleiden dinosaurusten määrä on katastrofaalinen.
KAKSI VIIKKOA MYÖHEMMIN
Auringon säteiden puuttuessa -
maapallolle laskeutuu ydintalvi.
Maapallon lämpötila laskee 25 astetta.
Olosuhteet ovat liian kylmät lähes kaikille dinosauruksille.
Jättimäiset sauropodit -
ovat hautautuneet samanlaisten puiden tuhkaan,
jotka tekivät niistä niin isoja.
Ruuhkaisissa yhdyskunnissa -
ne, jotka elävät yhdessä,
kuolevat yhdessä.
Huolehtivat emot eivät pysty suojelemaan poikasiaan pakkaselta.
Ankara pakkanen on kurittanut myös -
kaikkein kuuluisinta dinosaurusta.
Tyrannien kuningas -
on kaatunut.
Edes mahtava Tyrannosaurus rex -
ei selviä tästä.
Dinosaurusten valtakausi -
on vihdoin -
tullut tiensä päähän.
Mutta 66 miljoonaa vuotta myöhemmin -
dinosaurukset nousevat taas.
Tällä kertaa -
meidän toimestamme.
Nykyään niiden fossiilit ovat kadonneen maailman monumentteja.
Mutta ennen kaikkea -
ne ovat avain, jolla dinosaurusten tarinan salaisuudet aukeavat.
Tiedämme nykyään niiden elämistä enemmän kuin koskaan -
aina ensimmäisistä hetkistä -
vihoviimeiseen asti.
Olemme saaneet selville, että maapallon synkimpänä päivänä -
kaikki dinosaurukset eivät kuolleet.
Jotkut olivat tarpeeksi pieniä löytääkseen suojaa katastrofilta.
Ne ovat selvinneet -
tähän päivään asti.
Kutsumme näitä lentäviä dinosauruksia nykyään linnuiksi.
Viitteet niiden menneisyyteen ovat näkyvissä, kunhan vain osaa katsoa.
Uskomaton matka, joka alkoi 235 miljoonaa vuotta sitten,
jatkuu yhä rinnallamme.
Linnut ovat viimeinen jäljellä oleva yhdysside -
kauan sitten kadonneeseen valtakuntaan,
joka oli -
dinosaurusten aikakausi.
Tekstitys: Mervi Haavisto