FOR 75 MILLIONER ÅR SIDEN
Langt ude i rummet…
…lurer en fare.
Fanget mellem Jupiter og Mars' baner…
…asteroidebæltet.
Halvanden million gamle klippestykker
kredser omkring Solen.
De svæver uophørligt rundt.
Men pludselig, ved et rent tilfælde…
…bliver en asteroide smidt ud af sin bane.
Et kort øjeblik
mange millioner kilometer fra Jorden
sender den på en ny kurs
mod midten af vores solsystem.
Men dens rejse får en brat og voldsom ende…
…i en af de mest katastrofale begivenheder i Jordens historie.
Og det sidste kapitel…
…i den episke historie…
…om dinosaurerne.
DINOSAURERNE
KAPITEL 4: FALDET
FOR 72 MILLIONER ÅR SIDEN
DEN SENE KRIDTTID
Det er tre millioner år siden,
asteroiden begyndte sin rejse mod Jorden.
Og dinosaurerne hersker på planeten.
De dominerer på landjorden og er nu også på vej ud i havet.
Det høje havniveau har delt Nordamerika i to…
…skabt lange kyststrækninger…
…hundredvis af tropiske øer…
…og muligheder.
Men disse øer er ikke noget paradis.
De er hjem for et formidabelt rovdyr.
En af de hurtigste og mest adrætte dinosaurer af sin slags.
Nordamerikas svar på spinosaurussen.
Men ikke sådan, som man skulle tro.
Slet ikke.
Dette er hesperornis.
Han er formidabel, og han er hurtig.
Men han er nærmest det modsatte af sine enorme, skræmmende slægtninge.
Han er ufiks…
…og kluntet.
Og han har små tænder.
Ikke ligefrem det, som kendetegner en drabelig jæger.
Men han har det tilfælles med en spinosaurus,
at han ikke er bundet til landjorden.
Faktisk er han den mest avancerede vandlevende dinosaur nogensinde.
Som en slags forhistorisk pingvin
kan han svømme langt ud i havet og finde føde,
som førhen var udenfor rækkevidde.
Dette er de rige gaver i hans nye, blå rige.
Hernede bliver hans store, kluntede fødder til kraftige fremdriftsmidler.
Og hans 94 sylespidse tænder får nemt fat i fisk.
Men da han ånder ved luft,
er han stadig afhængig af overfladen.
Og overfladen er ikke et sikkert sted at opholde sig.
For nedenunder
lever der bæster
dobbelt så store som en spækhugger.
Mosasaurer.
Toprovdyrene i disse farvande.
Hesperornis må tilbage på land.
Men mosasauren bevæger sig skræmmende hurtigt.
Heldigvis er hesperornis meget mere adræt.
Men han er udmattet.
Og det giver mosasauren en sidste chance.
Hesperornis mestrer kunsten at overleve
og vover sig længere ud til havs end nogen anden dinosaur.
Men havet er farligt, selv for de bedste svømmere.
Dinosaurernes har succes på lavt vand,
men mosasaurerne er havets herskere.
På landjorden 1300 kilometer mod nord
er det en anden historie.
På grund af et varmt, stabilt klima
er dinosaurernes dominans her total.
De store sauropoder trives mellem de høje træer,
som de har gjort siden juratidens begyndelse.
Men længere nede er der sket en revolution.
En hun-hadrosaur.
Hun ser lille ud i det selskab,
men hun er faktisk større end en elefant.
Og hun lader sig ikke bremse af giganterne.
For intet kan standse en mor på en mission.
Og missionen er at fodre familien…
…som er et eller andet sted…
…dernede.
For længe siden var deres forfædre med kindposerne få og levede spredt.
Man hadrosaurerne er nu så succesrige, at der er flere tusind i deres flokke.
Den største forsamling dinosaurer i verden nogensinde.
Men hunnens familie vandrer ikke med flokken.
De er i sikkerhed i vuggestuen,
en stort pasningssted for hundredvis af unge hadrosaurer.
Deriblandt hendes.
De er seks måneder gamle og umættelige
og vil æde næsten hvad som helst, hun kommer med.
Hvad som helst.
Fodring på fuglemaner kræver mange påfyldninger,
så hun tager hele tiden af sted for at finde føde.
Og når mor er ude,
laver de små ballade.
Med vingefang på størrelse med jagerflys
er pterosaurer nu større end nogensinde.
Og vuggestuer er perfekte jagtmarker,
hvor ubevogtede reder er nemme mål.
Trods truslen fra det tårnhøje monster,
vil mødrene forsvare deres unger for enhver pris.
Men den store pterosaur er fast besluttet på at få noget at æde.
Skrigene fra reden er som en middagsklokke for rovdyret.
Men de små skriger ikke kun af frygt.
De råber på hjælp.
Det stærke instinkt til at beskytte deres unger
er afgørende for hadrosaurernes bemærkelsesværdige succes.
Men andre dinosaurer bringer forsvar op på et helt nyt plan.
for våbenkapløbet mellem rovdyr og bytte eskalerer.
FOR 72 MILLIONER ÅR SIDEN
Og det vil skabe de mest ikoniske dinosaurer nogensinde.
Det vil tage så lang tid,
at kontinentet Nordamerika vil ændre sig.
Landområder rejser sig op mod himlen.
FOR 66 MILLIONER ÅR SIDEN
Rocky Mountains.
Det er her, i forlandet nedenfor…
…at dinosaurerne sætter hårdt mod hårdt.
Pachycephalosaurus.
Med deres uhyre tykke kranier…
…duellerer de om magten.
Og ved siden af dem
er en dinosaur med en endnu mere imponerende hovedbeklædning.
Triceratops.
Hun ligner måske et næsehorn,
men hun er dobbelt så stor…
…og bevæbnet med spydlignende horn, som er over en meter lange.
Triceratops og pachycephalosaurus har imponerende våben.
Men der er nogle her,
som er bevæbnede og farlige i endnu højere grad.
I ly af mørket
går den nyeste og største af de pansrede krigere.
Seks meter lang og yderst territorial.
Ankylosaurus magniventris.
Han er på udkig efter indtrængere,
som er modige nok til at overskride hans grænser.
Hans krop er som en kampvogn og dækket af snesevis af tykke, benede plader.
Og ikke nok med det.
Han har et kraftigt, nyt våben.
En kølleformet hale med en vægt på et halvt ton,
som han kan bruge imod alt, der sniger sig rundt i skoven.
Han fornemmer noget.
Hans grænse er blevet overskredet…
…af den værste indtrænger af dem alle.
En Tyrannosaurus rex.
Ankylosaur
mod T. rex.
Et evolutionært dødvande,
som har været millioner af år undervejs.
Men i dette våbenkapløb…
…er der én ting, som adskiller de to dinosaurer.
Intelligens.
T. rex er et af de mest frygtindgydende rovdyr nogensinde.
Og for at holde sig i topform
skal hun æde det, der svarer til 200 bøffer hver dag.
Og dog har hun endnu ikke taget en eneste bid.
Det skyldes, at hun har særlige planer for dette takeawaymåltid.
Men ankylosauren er ikke et let mellemmåltid.
Seks tons muskler og knogler
med tilhørende takker og buler.
Selv for T. rex
er det en ordentlig mundfuld.
Omsider…
…når hun sit mål.
Og grunden til, hun sled sådan i det.
Fem sultne unger.
Et glubsk rovdyr,
ja.
Men også
en hengiven mor.
Hun vil sørge for,
at hendes unger får mad nok…
…så de får den bedste start på livet.
Noget deres fjerne forfædre
blot kunne drømme om.
I triastiden blev den lille marasuchus udklækket i et helvede.
De kommende dinosaurer
var tvunget til at leve i skyggen
og skjule sig for de herskende krybdyr.
Men da skæbnen greb ind…
…vendte de en katastrofe…
…til en mulighed…
og påbegyndte deres enorme fremgang.
De blev større, stærkere og stedse mere formidable.
Med tiden…
…ville de sejre, ikke blot til lands…
…men også til vands…
…og i luften.
Efter 160 millioner år…
…er dinosaurerne nu så dominerende…
…at intet på Jorden kan standse dem.
Men noget udefrakommende vil.
For netop som denne families rejse skal til at begynde,
er en anden rejse
ved at nærme sig sin afslutning.
Asteroiden, som suser mod Jorden med 50 gange lydens hastighed,
vil omsider møde sin skæbne.
Den hamrer ned i havet ved Mexicos kyst
med en kraft som en milliard atombomber.
Varmen er så stærk, at havbunden fordamper…
…sammen med alt levende indenfor en radius af flere hundrede kilometer.
Langt væk i Rocky Mountains' forland
aner disse mægtige dinosaurer ikke, hvad der vil ramme dem.
De største jordskælv nogensinde.
Men det værste venter.
En enorm væg af superophedet materiale bevæger sig hurtigt udad.
De dinosaurer, som bliver fanget under dødsskyen,
går deres undergang i møde.
Deres verden er så varm, at den bogstaveligt talt bryder i brand.
Selv det sværeste panser
yder ingen beskyttelse.
Skyen omspænder hurtigt hele planeten,
kvæler den i aske,
og indhyller den i mørke.
De få, som er i live sidst på dagen…
…befinder sig i et mareridt.
De kvæles i mørket.
Da det bliver aften,
er dinosaurernes dødstal katastrofalt.
TO UGER SENERE
Frataget Solens stråler
rammes Jorden af nedslagsvinter.
Den globale temperatur falder 25 grader.
Det er en kulde, som næsten ingen dinosaur kan klare.
Store sauropoder
stedt til hvile
i asken fra de selvsamme træer, som gjorde dem så høje.
I de tætpakkede kolonier gælder
at de, som lever sammen…
…dør sammen.
Omsorgsfulde mødre kan ikke beskytte deres unger
mod den isnende kulde.
Den strenge kulde har også ramt
den mest kendte dinosaur af alle.
Tyrankongen
er faldet.
Selv den mægtige Tyrannosaurus rex
vil ikke overleve det her.
Dinosaurernes herredømme…
…har omsider
nået sin afslutning.
Men 66 millioner efter…
…rejser dinosaurerne sig igen.
Denne gang
med vores hjælp.
I dag står deres fossiler som monumenter for en svunden verden.
Men ikke nok med det.
De er nøglerne til af afkode dinosaurernes historie.
Vores viden om deres liv er nu større end nogensinde.
Fra de allerførste øjeblikke
til de allersidste.
Og de har afsløret, at på Jordens mørkeste dag,
døde ikke alle dinosaurer.
Nogle var små nok til at finde ly for ragnarokket.
Og de lever
den dag i dag.
De flyvende dinosaurer, som vi nu kalder fuglene.
Og ledetrådene til deres fortid skjuler sig lige for øjnene af os.
Den fantastiske rejse, som begyndte for 235 millioner år siden,
fortsætter sammen med os.
De er den sidste forbindelse…
…til en forsvundet verden…
…som var
dinosaurernes tidsalder.
Tekster af: Henriette Saffron