PŘED 75 MILIONY LETY
Hluboko ve vesmíru
číhá nebezpečí.
Mezi oběžnými drahami Jupitera a Marsu je uvězněn
pás asteroidů.
Milion a půl úlomků staré skály
krouží kolem Slunce.
Jsou nekonečně unášeny.
Ale v jediném okamžiku čiré náhody
vyletí jeden asteroid z oběžné dráhy.
Prchavý okamžik
miliony kilometrů od Země
ho pošle na novou trajektorii
do samého středu naší sluneční soustavy.
Ale jeho cesta dospěje k náhlému a násilnému konci
v jedné z nejkatastrofičtějších událostí
v dějinách Země.
Poslední kapitola
epického příběhu
dinosaurů.
DINOSAUŘI
KAPITOLA 4: PÁD
PŘED 72 MILIONY LETY
POZDNÍ KŘÍDA
Uplynuly tři miliony let
od doby, kdy asteroid započal svou cestu k Zemi.
A dinosauři vládnou planetě.
Dominují zemi
a nyní vstupují i do oceánu.
Vysoké hladiny moří
rozdělily Severní Ameriku na dvě části
a vytvořily nekonečná pobřeží,
stovky tropických ostrovů
a příležitost.
Ale tyhle ostrovy nejsou ráj.
Jsou domovem impozantního predátora.
Jednoho z nejrychlejších a nejhbitějších dinosaurů svého druhu.
Odpověď Severní Ameriky na spinosaura.
Jen ne taková, jak si myslíte.
Ani zdaleka.
Tohle je hesperornis.
Je impozantní
a rychlý.
Ale je pravým opakem svých obřích, děsivých příbuzných.
Je nešikovný
a nemotorný.
A má malé zoubky.
To nejsou zrovna rysy zuřivého lovce.
Ale to, co má se spinosaurem společného,
je, že není odkázán jen na souš.
Vlastně je to nejvyspělejší vodní dinosaurus v historii.
Jako nějaký prehistorický tučňák
dokáže doplavat daleko na moře,
aby se dostal k lovištím,
která byla předtím mimo dosah.
Tohle je odměna jeho nové modré říše.
Tady dole se jeho velké nemotorné nohy stanou silnými vrtulemi.
A jeho 94 ostrých zubů
snadno chytí rybu.
Ale protože potřebuje vzduch,
je stále připoutaný k povrchu.
A povrch není bezpečné místo k pobytu.
Protože dole
jsou tvorové
dvakrát větší než kosatka.
Mosasauři.
Vrcholní predátoři těchto moří.
Hesperornis se musí vrátit na břeh.
Ale mosasaurus se pohybuje s děsivou rychlostí.
Naštěstí je hesperornis
mnohem hbitější.
Ale je vyčerpaný.
Což dává mosasaurovi poslední šanci.
Hesperornis je opravdový bojovník,
protože se pouští dál na oceán než kterýkoli jiný dinosaurus.
Ale tyto vody jsou zrádné
i pro ty nejlepší plavce.
Navzdory úspěchu dinosaurů na mělčině,
mosasauři
vládnout vlnám.
Osm set kilometrů severně, na souši,
je to jiný příběh.
Díky teplému a stabilnímu klimatu
je zde dominance dinosaurů
bezkonkurenční.
Velkým sauropodům se už od úsvitu jury
mezi vysokými stromy daří.
Ale dole došlo k revoluci.
Samice hadrosaura.
I když je v přítomné společnosti trpaslíkem,
je větší než slon.
A tihle obři ji nezadrží,
protože matku na misi nic nezastaví.
A tou misí je,
aby uživila svoji rodinu,
která je někde
tam dole.
Kdysi dávno byli jejich předkové s lícními váčky vzácní a roztroušení.
Ale hadrosauři jsou teď tak úspěšní,
že jejich počty ve stádě dosahují tisíců.
Největší setkání dinosaurů,
jaké kdy svět poznal.
Ale rodina téhle samice se stádem necestuje.
Je v bezpečí jeslí,
v rozlehlé školce pro stovky mladých hadrosaurů,
včetně
těch jejích.
V šesti měsících mají neukojitelnou chuť k jídlu
a sežerou skoro všechno, co jim přinese.
Všechno.
Krmení ptačím způsobem vyžaduje neustálá doplnění,
takže pořád odchází, aby našla potravu.
A když jsou mámy pryč,
děti si hrají.
S rozpětím křídel jako stíhačka
jsou teď ptakoještěři větší než kdy dřív.
A jesle jsou perfektní loviště,
kde nehlídaná hnízda představují snadnou kořist.
Navzdory hrozbě od tohoto obrovského monstra
budou matky své potomky bránit za každou cenu.
Ale tento obří ptakoještěr
je odhodlán se nakrmit.
Výkřiky z hnízda jsou pro predátora jako volání k večeři.
Ale tyhle mláďata nevykřikují jen ze strachu.
Volají o pomoc.
Tento zuřivý instinkt chránit svá mláďata
je pro pozoruhodný úspěch hadrosaurů zásadní.
Ale ostatní dinosauři posouvají obranu na zcela novou úroveň,
protože závody ve zbrojení mezi predátorem a kořistí eskalují.
PŘED 72 MILIONY LETY
Což dá vzniknout nejznámějším dinosaurům všech dob.
Bude to trvat tak dlouho,
že se kontinent Severní Ameriky začne přesouvat.
Země se zvedá k nebesům.
PŘED 66 MILIONY LETY
Skalnaté hory.
Je to tady, v podhůří,
kde mají dinosauři velký vliv.
Pachycephalosaurus.
Používají své neuvěřitelně silné lebky
k souboji o nadvládu.
A vedle nich
je dinosaurus s ještě působivější pokrývkou hlavy.
Triceratops.
Možná vypadá jako nosorožec,
ale je dvakrát větší.
Je vyzbrojený rohy, které připomínají kopí a jsou přes jeden metr dlouhé.
Triceratops a pachycephalosaurus mají působivé zbraně.
Ale je tu i pár takových,
kteří jsou ještě více ozbrojeni a nebezpeční.
Pod rouškou temnoty
se pohybuje nejnovější a nejlepší z ozbrojených bojovníků.
Šest metrů dlouhý a velmi teritoriální.
Ankylosaurus magniventris.
Hlídkuje a hledá vetřelce,
kteří jsou odvážní natolik, aby překročili jeho hranice.
Jeho trup podobný tanku je pokrytý desítkami tlustých kostěných plátů.
A co víc,
má novou mocnou zbraň.
Ocas vážící půl tuny ve tvaru kyje,
který může použít na cokoli, co slídí po těchto lesích.
Něco cítí.
Jeho hranice byly překročeny
nejhorším možným vetřelcem.
Tyrannosaurem rexem.
Ankylosaurus
proti T. rexovi.
Evoluční patová situace,
která vznikala miliony let.
Ale v závodě ve zbrojení
je jedna věc, která tyto dinosaury odlišuje.
Inteligence.
T. rex je jeden z nejobávanějších predátorů všech dob.
A aby zůstala na vrcholu,
musí denně sníst množství potravy odpovídající 200 steakům.
A přesto doteď nesnědla jediné sousto.
To proto, že má pro toto jídlo s sebou
speciální plány.
Ale ankylosaurus není lehká svačinka.
Šest tun svalů a kostí
s řadou boulí a hrbolků.
I pro T. rexe
je to docela makačka.
Konečně
došla na konec své cesty.
A důvod, proč tohle všechno dělala.
Pět hladových mláďat.
Zuřivý zabiják,
to ano.
Ale taky
oddaná matka.
Zajistí,
aby byla její mláďata dobře živena
a měla ten nejlepší start do života.
Něco, o čem mohli jejich vzdálení předci
jen snít.
Dávno v minulosti v triasu se maličký marasuchus vylíhl do pekla.
Tihle vyvíjející se dinosauři
byli nuceni žít ve stínu.
Schovávali se před vládnoucími plazy.
Ale když zasáhl osud,
přeměnili katastrofou
v příležitost
a začal jejich monumentální vzestup.
Byli stále větší, silnější a impozantnější.
Časem
triumfují nejen na souši,
ale i v moři
a na nebi.
Po 160 milionech letech
jsou teď dinosauři tak dominantní,
že jim nic na Zemi nemůže stát v cestě.
Ale něco, co není z téhle Země,
bude.
Protože zatímco cesta této rodiny teprve začíná,
další cesta
se blíží ke konci.
Asteroid, který se nyní řítí k Zemi 50krát rychleji než zvuk,
se konečně setká se svým osudem.
Narazí do oceánu u pobřeží Mexika
se silou miliardy atomových bomb.
Teploty jsou tak vysoké, že odpaří mořské dno
spolu se vším živým stovky kilometrů daleko.
Daleko na úpatí Skalnatých hor
nemají tihle velcí dinosauři vůbec žádné tušení,
co je čeká.
Největší zemětřesení v dějinách.
Ale to nejhorší teprve přijde.
Obrovská stěna přehřátých trosek se rozletí směrem ven.
Dinosauři, chyceni pod mrakem smrti,
jsou pohřbeni.
Jejich svět je tak horký, že doslova vzplane.
I to nejtvrdší brnění
není žádná ochrana.
Mrak rychle pohltí celou planetu
a zadusí ji popelem.
Zahalí ji do temnoty.
Těch pár, kteří na konci dne ještě žijí,
se ocitlo v noční můře.
Dusí se v šeru.
A do tmy
je počet obětí mezi dinosaury
katastrofální.
O 2 TÝDNY POZDĚJI
Bez slunečních paprsků
se na Zemi snáší impaktní zima.
Globální teploty klesnou o 25 stupňů Celsia.
Podmínky příliš chladné na to, aby je téměř jakýkoli dinosaurus mohl přežít.
Obří sauropodi
jsou uloženi k odpočinku
v uhlících samotných stromů,
díky kterým byli tak vysocí.
Ti, kteří spolu žijí
v přeplněných koloniích,
spolu zemřou.
Ochranitelské matky
nedokážou svá mláďata před mrazem uchránit.
Krutý mráz si také vybral svou daň
u nejslavnějšího dinosaura na světě.
Tyranský král
padl.
Dokonce i mocný Tyrannosaurus rex
tohle nepřežije.
Vláda dinosaurů
konečně
skončila.
Ale o 66 milionů let později
dinosauři opět povstávají.
Tentokrát
našimi rukami.
Dnes jejich fosilie
stojí jako pomníky ztraceného světa.
Ale víc než to,
jsou to klíče, které odemykají tajemství
dinosauřího příběhu.
Naše chápání jejich životů
je teď větší než kdy dřív.
Od jejich prvních okamžiků
do jejich posledních.
A odhalení,
že ne všichni dinosauři
v nejtemnější den Země zemřeli.
Některé byli dost malí, aby si před apokalypsou našli úkryt.
A přežili
až dodnes.
Létající dinosauři, kterým teď říkáme
ptáci.
A stopy k jejich minulosti
máme přímo na očích.
Pozoruhodná cesta,
která začala před 235 miliony lety,
pokračuje po našem boku.
Jsou posledním pozůstatkem
dávno zaniklého království,
kterým byl
věk
dinosaurů.
Překlad titulků: Veronika Vobořil Holbová