NUSERS SOMMERLEJR
Det var flot, Nuser.
Jeg må være den eneste dreng i verden, der bestikker sin hund for at lege apport.
"Nina-mysteriet."
Det er svært at tro på, endnu en lejrskoleferie snart er forbi.
Morede du og dine beaglespejdere jer?
Nogen lyder ked af det.
Er alt vel, Nina?
Hvad? Ja. Jeg...
Alt er fint, storebror. Der er ikke noget at se her.
Det lyder ikke sådan.
Altså... Det hele begyndte her i morges.
Naomi og jeg besluttede at lave...
pandekager!
Det her er en super idé, Nina.
De andre piger bliver vildt glade. Synes du, vi skal komme blåbær i dejen?
Helt sikkert.
Chokoladestykker?
Ja!
-Bananer? -Ja!
-Jelly beans? -Ja!
Rosenkål?
Måske ikke i pandekagerne.
Det lyder da ellers ret sjovt.
Det var det.
Men hvorfor græder du så?
Det er bare...
Undskyld.
Der er klart noget, Nina ikke fortæller os, Nuser.
Men hvad? Det er noget af et mysterium.
Den verdensberømte detektiv?
Supergod idé, Nuser.
Hvis vi samarbejder, kan vi sikkert finde ud af, hvad der er galt med Nina.
Kom så!
Vi må hellere beslutte, hvor vi skal gå hen.
Tak for at snakke med os.
Jeg kan forstå, at du og Nina lavede pandekager til jeres hytte i morges.
Det gjorde vi.
Jeg tror ikke, det der er nødvendigt. Hun indrømmer, at de lavede pandekager.
Nu, hvor jeg tænker efter, skete der faktisk noget ret usædvanligt.
Der sad vi og spiste morgenmad.
Det er måske de bedste pandekager, jeg har smagt.
Jeg er fuldstændig enig. Helt klart de bedste.
Jeg ved nu ikke.
Min far laver de bedste pandekager.
Jeg må ringe til ham med de triste nyheder.
Alle var enige om, det var sommerferiens lækreste morgenmad.
Det lyder da skønt. Men jeg mener, du sagde, at der skete noget usædvanligt.
Det gjorde der.
Det er usædvanligt, at vi alle er enige om noget.
Noget må have gjort Nina ked af det efter pandekagemorgenmaden.
Spørg ikke mig.
Jeg ved kun, at hun efter morgenmaden ville gå over i kreahytten.
-Hvad går den sære udklædning ud på? -Han lever sig ind i det.
Ja, Nina var her. Hun og jeg besluttede, at vi ville lave alfehuse sammen.
Vi har brug for lidt flere oplysninger, Nuser.
Blev Nina ked af det, fordi hendes projekt mislykkedes, Tomas?
Det er min erfaring, at den slags kan ske.
Jeg synes, at dit abstrakte træ er charmerende, Søren Brun.
Det skal forestille en elg.
Alfehusene blev rigtig flotte.
Så flotte, at vi besluttede os for at stille dem ud i skoven.
Se, der er de.
Det lyder, som om det gik fint.
Var der noget usædvanligt ved Ninas opførsel?
Nej. Hun kaldte mig "snuskegøj" adskillige gange.
Men hun sagde, hun skulle over i musikhytten. Hvis det kan hjælpe dig.
Selvfølgelig er der mine fingeraftryk på det. Det er mit klaver.
Men som jeg sagde:
Nina kom ind og sagde, hun havde en sang, hun gerne ville ud med.
Hun spurgte, om jeg kunne akkompagnere.
Du spillede, og hun sang.
Nej, ikke ligefrem sang.
-Det lyder ret sjovt, Schrøder. -Man går aldrig galt i byen med Beethoven.
Jeg kan ikke finde hoved eller hale i det. Nina har indtil videre en god dag.
Der giver ikke mening.
Hvad er der, Nuser? Har du en teori?
Nej, åbenbart ikke.
Nå, men vi må ikke give op.
Noget har gjort Nina ked af det.
Vi finder ud af hvad.
Om vi så skal afhøre hvert eneste barn her på lejrskolen.
Vi har spurgt alle i lejren.
Ud over pandekagerne, husene og kazoonummeret
har Nina været ude at bade, spist is og gået en tur i naturen.
Alle siger, at hun hele tiden har hygget sig og været i godt humør.
Jeg forstår det bare ikke. Lad os sammenligne noter.
Jeg græmmes.
Nina? Nuser og jeg har prøvet at opklare, hvad der har gjort dig ked af det i dag.
Vi har spurgt folk og fulgt spor, men kan ikke opklare, hvorfor du er ked af det.
Jeg er ikke ked af det.
Er du ikke?
Jeg har haft en vidunderlig dag. Ja, faktisk en perfekt dag.
Hvorfor græder du så?
Det ved jeg ikke.
Jeg føler mig så heldig og glad,
at mine følelser ikke ved, hvad de skal stille op med sig selv.
Og pludselig græd jeg.
Jeg tror, jeg forstår det nu. Det der er lykketårer. Og det er den bedste slags.
Men der er også en smule sorg i dem.
For perfekte dage som i dag har man jo ikke hele tiden.
Men det er det, der gør dem til noget særligt.
Og perfekte dage kan finde sted når som helst.
Det er op til os at værdsætte dem, når de kommer.
Tak, storebror.
Nuser. Jeg tror, vi kan lukke sagen om den perfekte dag.
Okay, Moder Jord!
Nu smører du lidt for tykt på.
BEAGLESPEJDERHÅNDBOGEN
"Kan du klare dig som beaglespejder? Når naturen kalder!"
"En beaglespejder er ekspert i naturens forskellige kald.
Og kan genkende de lyde, naturens skabninger frembringer.
Fx elgens majestætiske brøl.
Eller uglens fængslende tuden.
Eller fårekyllingernes muntre sang.
Mange dyr har deres egne karakteristiske lyde...
Men mange væsner i naturen er kendt for mange forskellige kald."
Jeg græmmes.
Pokkers.
Det her er bare for meget!
"Og de er de mest fascinerende skabninger."
Hvorfor kunne jeg ikke have fået en normal hund?
Nå, der er du.
Jeg hørte, at du havde et kamera. Så du skal tage nogle billeder for mig.
"Mindebogen."
Lejren slutter om et par dage.
Og jeg har fået til opgave at lave en mindebog.
Billederne i den fra lejrskolen
skal minde os om, hvor sjovt vi har haft det, mens vi var her.
Det er en vigtig opgave. Det handler om lejrens eftermæle.
Halløj, I to. Hvad går I og laver?
Vi tager nogle billeder, der fanger jeres bedste minder fra lejren.
Jeg tror, mit yndlingsminde er, at jeg genlæste Moby Dick.
Jeg kommer i tanke om en drøm.
Jeg vandt baseball- og football-mesterskabet på samme dag.
Det var ret fedt.
Jeg mente nu minder om rigtige lejraktiviteter.
Jeg har hygget mig mest, når jeg har siddet på trinene her
og delt historier med mine venner.
Vi leder efter noget med lidt mere action.
Se her!
Ja!
Sejt.
Det er den rette følelse. Men...
Det er svært at se, hvad der sker, når I plasker så meget!
Hvad?
Jeg kan godt lide energien! Men kan I være mindre plisk-plask-agtige?
Jeg tror, hun bad os om at plaske mere.
Ja, okay!
Nej, nej, nej!
Hvordan skal vi kunne forevige folks minder, hvis de ikke vil stå stille?
Ved du hvad? Mit yndlingsminde er alle mine gåture ude i skoven.
Naturens storslåede skønhed er ret inspirerende.
Wow, Søren Brun.
Det er virkelig kedeligt!
Bare at glo på træer? Åh! Vi kommer ingen vegne her.
Du kan ikke bare beslutte, hvilke minder der skal være vigtige for folk.
Der var den!
Jeg beslutter, hvilke minder der er vigtige for folk. Fin idé, Søren Brun.
Intet giver indtryk af et dyrebart lejrminde som kreaarbejde.
Okay! Kom ind med den.
Jeg har ikke lavet den der.
Hvad har du så lavet?
Hvad siger du til, at vi tager et par billeder med den der?
Bagefter tager vi et af dig med den der... tingest.
Er du klar?
Okay. Stort smil.
Større!
Det er i kassen. Vi skal videre.
Du er stadig et af mine bedste minder, kartoffelgris.
Nu glemmer I aldrig, da I padlede på den spejlblanke sø.
Det ville måske hjælpe, hvis vi var på en spejlblank sø. Eller bare en sø.
Bølgerne er for urolige til gode billeder.
Smil. Og lad, som om I er i gang med at spise den bedste is i jeres liv.
Hvorfor lade som om?
Fordi det er kold kartoffelmos.
Det ser bedre ud på kameraet. Smelter mindre.
Men... jeg har aldrig jaget en bjørn væk med en gren.
Det handler ikke om, hvad folk har eller ikke har gjort.
Det handler om at formidle en stemning. Og hvor er min bjørn så?
Jeg kunne ikke finde bjørnedragten, så jeg håber, den her går an.
Hov! Undskyld.
Jeg så dig ikke.
Vi får det til at virke.
Det var ikke helt let, men jeg tror, vi klarede det.
Har du alt til at lave den perfekte mindebog, som vi snakkede om?
Den bliver fantastisk!
Disse minder er klart den slags minder, folk gerne vil huske,
og de kan alle takke Trine van Pelt for dem.
Og hendes assistent.
Jeg glæder mig til at vise jer alle mindebogen.
I vil synes, det har været jeres livs bedste sommer.
Det synes jeg da allerede.
Ja, Naomi. Men nu får du et bevis på det.
Kom nærmere, kom nærmere, venner!
Og lad mig nu præsentere dette års lejrmindebog.
Men det her er jo ikke mine minder.
Vi vil også se dem!
-Wow. -Trine, det er en superfin...
Trine?
Jeg ved, mindebogen ikke helt blev, som du havde tænkt dig.
Men jeg synes, den er fin.
Sig det til alle dem, der griner ad mig.
Det er ikke dig, de griner ad, Trine.
De griner ad de minder, de skabte sammen med deres venner.
Det er det, lejrskolen handler om.
Hvis du spørger mig,
gjorde din mindebog præcis det, der var meningen, den skulle gøre.
-Det kan jeg godt huske! -Det var et ordentligt plask.
Det er alle tiders.
-Jeg elsker det der. -Der er jeg!
Jeg elsker det billede.
Det var så sjovt.
Trine! Hvor har du lavet en god mindebog.
Synes du? Kan I lide den?
Den er fantastisk!
Det er den bedste lejrmindebog, vi har fået.
Vi har signeret den til dig.
Søren Brun - Naomi - Rumle Nina - Lotte - Schrøder
Tak.
Og tak til dig, Nuser.
Jeg kunne ikke have gjort det her uden dig. Du er...
Du er en god hund.
Godt gået, Trine!
Nuser!
Fik du og dine spejdere en god sommer i den smukke natur?
Samme her, gamle ven.
Vi må vel komme af sted.
Du ved godt, de går den forkerte vej, ikke?
BASERET PÅ "RADISERNE" AF CHARLES M. SCHULZ
Tekster af: Martin Speich
DUBBING BROTHERS
TAK, SPARKY. DU ER ALTID I VORES HJERTER.