SNOBBEN PÅ LÄGER
"Ringkastning."
VÅRSJÖN
Jag har märkt att din brors hund är lite okonventionell.
Man vänjer sig.
Mamma är veterinär så jag kommer bra överens med hundar.
Jag älskar dem. Tror du att han vill leka apport?
Det tvivlar jag på.
Här, vovven. Hämta! Apport!
Apport är inte din grej, va?
Okej.
Vad sägs om
en omgång kasta ring?
Du får börja.
Snyggt!
Din tur, Sally.
Min tårta! Min piñata!
Min klänning!
Vem gjorde det här?
Nej, tack.
Att kasta ring är för småbarn.
Jag föredrar riktiga sporter, som hoppa hage.
Som du vill.
En omgång till?
Oavgjort igen! Är du säker på att du inte vill vara med?
Ja. Jag väntar här borta tills ni inser hur tråkigt det här är.
Bara så ni vet så går ni miste om jättekul stenstapling.
Oavgjort igen!
Jag visste inte att du var så bra på att kasta ring.
Jag behöver råd, storebrorsan.
På riktigt? Vill du ha råd av mig?
Visst.
Ingen press, men en vänskap kan stå på spel.
Jag förstår.
Alltså, vänskap kan vara komplicerad.
Behöver du råd om tillit? Medkänsla? Ärlighet?
Jag vill att du lär mig kasta ring.
Okej.
Oavgjort igen!
Ska vi göra nästa kast ännu svårare?
En torr bagel?
Det var allt jag hittade med så kort varsel.
Okej. Upp med hakan. Rak i ryggen.
Böj armbågen och knät.
Det andra knät.
Kom ihåg att allt sitter i handleden.
Och... kasta!
Du bör kanske stå lite närmare.
Jag gjorde det! Jag kan kasta ring!
Alltså, tekniskt sett måste vi öva vidare och faktiskt kas...
Nej, det här räcker. Tack, storebrorsan.
Om du nån gång behöver riktiga råd så kan jag ge dig det också!
Jag besitter outtömlig kunskap!
Outtömlig.
Okej!
- Jag kan vara med nu. - Kul. Vi har gjort upp några regler.
För nästa kast ska vi stå med ryggen till och sikta med en spegel.
Vill du börja?
Jag glömde mina kasthandskar i stugan.
Kasthandskar?
Om jag ska bli bra på att kasta ring
måste jag tänka större än min storebror och ta hjälp av nån annan.
Tyvärr. Kasta ring är inte min grej.
Jag spelar sporter där man skjuter genom saker, inte över dem.
Du vet, fotbollsmål, rugbymål, basketkorgar...
Tack ändå.
Attans.
Ringkastning kanske är min grej.
PSYKIATRISK HJÄLP, 5 KR
Min diagnos är att du är rädd för att lyckas.
Det låter olikt mig.
Vänta lite... Var det du som förstörde mitt kalas?
Du har kommit helt rätt.
"Kasta ring ersatte kasta hästsko
eftersom hästar behövde sina skor och 1876 års brist på järn.
Man spelar genom att turas om..."
- Hur gick ringkastningen? - Hemskt.
Naomi har kastat ring med Snobben hela dagen och jag är dålig på det.
Tänk om jag gör bort mig?
Jag åkte inte på läger för att bli förödmjukad.
Varför skulle du bli det?
För Naomi är jätteduktig på det och det är inte jag.
Kanske börjar hon tycka om mig mindre och tycka att vi är olika.
Sen, innan man vet ordet av, är vi inte vänner längre.
Vänskap handlar inte om att vara lika eller att vara bra på samma saker
utan om hur man känner.
Det låter optimistiskt.
Kanske det.
Men man behöver inte känna sig utanför bara för att en vän är bra på nåt.
Det är en chans att vara stolt över den.
Det har du rätt i.
Tack, storebrorsan.
Där är du ju.
Ja, och jag är redo att kasta ring!
Vi har kastat färdigt.
Vi vill veta vad du vill göra.
Jaså? Har ni spelat finns i sjön?
Ja, men jag är dålig.
Det kvittar.
Jag är på.
Snobben?
Har du några nior?
Finns i sjön.
Omöjligt.
Du då, Snobben?
Omöjligt!
Ledsen, Kalleponken!
Jag kan visst inte missa.
SCOUTHANDBOK
"En Beaglescout är... tålmodig."
Vad är det här för mackapär?
En solugn. Jag gjorde den av en låda och folie.
Den använder solens värme för att laga mat.
Vad ska vi laga? En skinka? Två skinkor?
Jag tänkte mig typ marshmallows, magistern.
Grillar man inte såna över en lägereld?
Vad är solen om inte världens största lägereld?
Nu måste vi bara vänta.
Bara lugn, det bör gå i ett nafs.
Ha tålamod. Den som väntar på nåt gott väntar aldrig för länge.
Det funkar! De börjar bli bruna.
Vänta...
Det var bara en skugga. Glöm att jag sa nåt.
Jag kan inte tro det. Vi väntade hela dagen och inget hände.
Vad gjorde jag fel?
Det där är att anpassa sig, Snobben.
Råa marshmallows är precis lika goda!
Vad håller de på med?
Jag tror Snobben hjälper dem ta seglarmärket.
Borde vi säga att sjön ligger där borta?
De listar nog ut det snart.
"Brev hem."
Hej, Snobben. Skriver du brev?
"Käre Spike." Skriver du till din bror?
Hälsa från mig.
"Pojken med runt huvud som ger mig mat hälsar.
Jag vill berätta om en sak scoutgruppen upptäckte
när vi försökte ta Beaglescouternas samlarmärke.
Vi började på största allvar
med första frågan alla samlare måste ställa sig:
Vad ska man samla?
Konrads förslag på veteranbilar bedömdes vara för dyrt.
Harriets förslag på månstenar bedömdes vara för svårt.
Woodstock föreslog nåt från omgivningen.
Jag borde kanske ha börjat med att definiera 'samling' tydligare.
Det såg ut att bli svårare än väntat."
"Käre farfar, du säger jämt att förutom bra skor
finns det inget viktigare än att ha bra humor.
Jag har en historia om det.
Allt började när jag borstade tänderna en morgon."
Är det gräddfil?
"Det var det.
Jag hade visst fallit för ett klassiskt spratt
utfört av ingen mindre än mästaren av rackartyg, Leonard.
Jag var tvungen att ge igen."
Jag fick ju dem före lägret.
Varför passar de inte?
Sprattlin.
"Jag insåg att vare sig det är vänliga spratt...
...eller bara trams...
...så är humor inte bara nåt som är bra att ha
utan även fint att dela med en vän."
"Efter en lång och lärorik diskussion om vad som utgör en samling
var vi redo att ta märket.
Som en hyllning till omgivningen valde vi att samla löv.
Tyvärr glömde jag den enkla sanningen
att ingen fågel kan stå emot lockelsen av en färsk lövhög.
Tillbaka till ruta ett."
"Kära faster, det är bra på sommarlägret.
Mestadels tack vare mig.
De flesta aktiviteter har varit kul.
Vissa mer än andra."
Månskensvansinne. Jag kan inte bärga mig.
Vem bryr sig?
Vara uppe sent för att titta på månen?
Uppfyller det ens definitionen för aktivitet, eller vansinne?
Men det ska bli supermåne. Det händer bara när månen är som närmast jorden.
Gör dig redo för storslagen himlakroppsnärhet.
Nog är jag redo alltid.
"Den så kallade aktiviteten drygades ut med lekar."
"Och de var ganska roliga.
Men det kändes som mycket ståhej för att bara titta på en sten i skyn."
Jippi!
Titta, allihopa!
"Nåt som låter som slöseri med tid kan vara kul om man ger det en chans."
"Efter lövincidenten valde Beaglescouterna och jag att samla på nåt
som man inte vill hoppa i en hög av.
Tallkottar.
Tallkottar som ser ut som USA:s delstater.
Bill hittade en som liknade Minnesota. Harriet hittade Utah.
Woodstock, Konrad och Olivier hittade Texas, Oregon och Delaware.
Det enda tallkottar liknar är tydligen andra tallkottar.
Ännu ett misslyckande."
"Kära mamma och pappa, jag skriver till er för storebrorsan säger att jag borde det.
Jag ska fatta mig kort.
Jag och mina lägerkamrater fick nyss veta att lägret ska ha filmkväll."
Hoppas det är en actionfilm.
Hoppas det är en dokumentär.
Har ni inte hört?
Vi ska se den klassiska skräckfilmen Invasion från stranden.
De visar säkert inte nåt som är för läskigt.
Jag hörde att de ett år visade en film som var så läskig
att en unge fortfarande inte vågar gå ut.
Det blir nog kul.
Jag har aldrig sett en skräckfilm förr. Tänk om jag blir rädd?
Det är nog meningen.
"Jag var orolig.
Ett rykte som fegis kan vara svårt att bli av med.
Lyckligtvis kom Naomi och jag på en plan för att höja min tolerans för rädsla."
Bu!
"Jag var redo."
"Tydligen kan det faktiskt vara kul att vara lite rädd.
Särskilt om alla är det tillsammans."
"På det hela var det nåt av det roligaste på hela sommaren.
PS. Skicka kakor, tack. Helst med choklad.
Vänliga hälsningar, Sally."
"Så långt hade alla våra försök att samla misslyckats.
Samlingen borde vara speciell
men vad den skulle bestå av förblev ett mysterium."
"Det var då det slog mig.
Jag kom på vad vi kunde samla.
Eller snarare vad vi redan hade samlat på.
Minnen.
Det må hända att man inte kan ta i ett minne...
...men man kan bära det med sig i hjärtat resten av livet.
Det gör dem till det mest värdefulla att samla på."
POST
"Från Beaglescoutlägret, din käre bror, Snobben."
BASERAT PÅ "SNOBBEN" AV CHARLES M. SCHULZ
Översättare: Rasmus Edlund
Undertexter: DUBBING BROTHERS
TACK, SPARKY. ALLTID I VÅRA HJÄRTAN.