SNOOPY NA TÁBOŘE
„Hod kroužkem.“
Všimla jsem si, že pes tvého bratra je dost nekonvenční.
Člověk si zvykne.
Máma je veterinářka, takže to se psy celkem umím a mám je ráda.
Baví ho aport?
Nedělala bych si naděje.
Tady, pejsku! Utíkej. Přines!
Aport tě nebaví, co?
No dobře.
A co třeba...
Co házení kroužkem?
Až po tobě.
Hezky.
Teď ty, Soňo.
Můj dort! Moje piñata!
Moje šaty!
Kdo to byl?
Ne, díky.
Házení kroužkem je pro mrňata.
Mám radši dospělácký hry. Jako panáka.
Jak chceš.
Odveta?
Další remíza.
Jsi si jistá, že nechceš hrát?
Ano.
Budu opodál čekat, až vám dojde, jaká je to nuda.
Přicházíte o parádní stavění věží z kamenů.
Zase remíza!
Nikdo mi neřekl, že jsi takový kruhmistr.
Potřebuju poradit, bratře.
Fakt? Ty chceš poradit ode mě?
Jasně.
Nestresuj se tím, ale možná je v sázce přátelství.
Aha.
No, přátelství je komplikovaná věc.
Chceš radu ohledně důvěry? Soucitu? Upřímnosti?
Nauč mě házet kroužkem.
Tak jo.
Další remíza.
Dobře. Co to teď udělat ještě těžší?
Tvrdý bagel?
Tak narychlo jsem jiný kruh nesehnal.
Dobře. Bradu vzhůru.
Narovnat záda.
Ohni ruku v lokti a podřepni.
Tím druhým kolenem.
A pamatuj, že je to o zápěstí.
A hoď.
Možná si stoupni blíž.
Já to zvládla! Umím házet kruhem.
No, přísně vzato se k házení ještě musíš dopra...
Ne, díky. Díky, bratře.
Pokud bys potřebovala radu do života, jsem k dispozici.
Jsem studnice užitečných informací.
Studnice.
Tak.
Už můžu hrát.
Bezva. Přidali jsme pravidla.
Teď budeme házet čelem vzad a mířit budeme pomocí zrcátka.
Jdeš první?
Zapomněla jsem si rukavice na házení. V chatce.
Rukavice na házení?
Pokud to mám umět,
musím na to jít líp než bratr a nechat si pomoct od někoho jiného.
Promiň. Na hod kroužkem nejsem.
Hraju jen něco, kde něco něčím proletí. Nezůstává to tam.
Brankou, brankovými tyčemi, basketbalovou obručí.
Tak díky.
Ach jo.
Možná mi hod kruhem jde.
ORDINUJE
Diagnóza?
Bojíš se úspěchu.
To mi není podobné.
Tak moment.
To ty jsi mi zkazila oslavu?
Jsi na správném místě.
„Hod kruhem se vyvinul z hodu podkovou,
protože je koně potřebovali kvůli nedostatku železa v roce 1876.
Při hře se hráči střídají...“
Jak šel ten hod?
Hrozně.
Naomi hází se Snoopym celý den, ale mně to vůbec nejde.
Co když se znemožním?
Nejsem na táboře, abych se tady znemožnila.
Proč by ses znemožnila?
Protože Naomi to fakt jde, a mně ne.
Třeba si mě nebude vážit a začne přemýšlet, v čem jsme odlišné.
A než se naděju, už nebudeme kamarádky.
Soňo, přátelství není o tom, abyste měly vše společné
nebo aby vám šlo to stejné.
Jde o to, jak se s ní cítíš.
To mi přijde přehnaně optimistické.
Možná.
Ale když je tvá kamarádka v něčem dobrá, nemusíš si připadat vyloučená.
Můžeš na ni být pyšná.
To mě nenapadlo.
Díky, bratře.
Tady jsi.
Ano. A jsem připravena házet.
Toho jsme nechali. Hledali jsme tě, jestli nevíš, co teď.
Fakt? Hráli jste někdy kvarteto?
Jo, ale moc mi to nejde.
To nevadí.
Jsem pro.
Snoopy?
Nemáte devítky?
Ne.
To není možný.
A ty, Snoopy?
To není možný.
Promiň, Chucku.
Já se v téhle hře pořád trefuju.
PŘÍRUČKA
„Bíglí skaut je... trpělivý.“
Co to je za zařízení?
Solární trouba.
Z krabice a alobalu.
Uvaří to jídlo teplem ze slunce.
A co vaříme? Šunku? Dvě?
Já měla na mysli něco jako marshmallows.
Ale ty se opékají nad ohněm, ne?
Slunce přece představuje ten největší oheň.
Teď už stačí jen vyčkávat.
Neboj, bude to cobydup.
Trpělivost, Snoopy.
Kdo si počká, ten se dočká.
Funguje to. Už hnědnou.
Počkat.
To byl jenom stín listu.
Tak nic.
Nechápu to. Čekaly jsme celý den, ale nic se nestalo.
Co jsem pokazila?
Umíš se dobře přizpůsobit, Snoopy.
Neopečené marshmallows jsou taky dobré.
Co to dělají?
Snoopy chce splnit bobříka plachtění.
Nepovíme mu, že jezero je tamhle?
Určitě jim to časem dojde.
„Psaní domů.“
Ahoj, Snoopy.
Píšeš dopis?
„Drahý Knírku...“
Píšeš bratrovi?
Pozdravuj ho ode mě.
„Pozdravuje tě ten s kulatou hlavou, co mě krmí.
Píšu ti o nejnovějším poznatku naší skupiny,
když jsme zkoušeli získat bobříka sběratelství.
Úkol jsme vzali vážně
a položili si otázku, kterou musí zodpovědět každý sběratel: Co sbírat?
Conrad navrhl sbírat veterány, ale to je moc drahé.
Harriet navrhla měsíční kameny, což je nereálné.
Pískal navrhl něco, co máme kolem sebe.
Možná jsem měl lépe definovat, co znamená sbírka.
Bylo to těžší, než jsem čekal.“
„Drahý dědo, vždycky říkáš, že dobré boty
jsou stejně důležité jako smysl pro humor.
Na tohle téma mám historku.
Začalo to jednou ráno, když jsem si šel čistit zuby.“
To je zakysaná smetana?
„A byla.
Zdá se, že jsem naletěl na klasický žertík,
který zosnoval mistr všech rošťáků Amadeus.
Musel jsem na to zareagovat.“
Dostal jsem je před táborem.
Jak to, že mi nejsou?
Frantík Žertík.
„Došlo mi, že neškodné vtípky...
nebo dělání skopičin...
je humor, který je nejen dobré mít,
ale také ho sdílet s přáteli.“
„Po dlouhé, názorné debatě,
co znamená sbírka, jsme byli připraveni splnit bobříka.
Jako poklonu přírodě jsme se rozhodli sbírat listy.
Bohužel jsem na něco zapomněl.
Žádný ptáček neodolá pokušení čerstvé hromady listů.
Musel jsem začít znovu.“
„Drahá teto Marian, tábor jde dobře.
Samozřejmě hlavně díky mně.
Většina činností je zábavných.
Některé míň.“
Měsíční šílenství.
Nemůžu se dočkat.
To je toho!
Být vzhůru a koukat na měsíc?
Ani nevím, jestli to legálně spadá pod činnost nebo pod šílenství.
Ale bude superúplněk. Ten nastává, jen když je Měsíc nejblíž Zemi.
Připrav se na krásu přiblížení vesmírných těles.
Já připravená jsem.
„Tuhle ‚činnost‘ vycpali hrami.
A zábavné nakonec byly,
ale dělalo se z toho kdovíco, na to, že jsme měli koukat na šutr.“
Hurá!
Koukejte.
„Ale co vypadalo jako ztráta času, bylo nakonec moc zajímavé.“
„Po pokusu s listy
jsme se s Bíglími skauty rozhodli sbírat něco,
do čeho není tak lákavé skákat.
Borové šišky.
Konkrétně borové šišky připomínající státy USA.
Bill našel jednu podobnou Minnesotě.
Harriet našla Utah a Pískal, Conrad a Olivier našli Texas,
Oregon a Delaware, v tomhle pořadí.
Ale zjistili jsme, že šišky připomínají jenom ostatní šišky.
Takže zase nic.“
„Maminko a tatínku, píšu vám, protože mi to řekl můj bratr.
Takže jen stručně.
Nedávno jsme s táborníky zjistili, že nás čeká filmová noc.“
Doufám, že to bude akční film.
Já doufám, že dokument.
Vy to nevíte?
Podíváme se na hororovou klasiku Návštěva z vesmírné laguny.
Nic moc děsivého by nám určitě nepustili.
Já slyšela, že jeden rok promítali něco tak děsivého,
že se jedno z dětí bojí jít ven.
Takže se těším.
Já horor ještě nikdy neviděla.
Co když se budu bát?
O to myslím jde.
„Měla jsem obavy. Pověsti třasořitky se zbavuje těžce.
Naštěstí jsme s kámoškou Naomi vymyslely plán, abych si na strach zvykla.“
Baf!
„Hotovo.
Ukázalo se, že trochu se bát může být zábavné,
hlavně když se všichni bojí společně.
Nakonec to byla jedna z nejlepších chvil léta.
PS: Pošlete mi sušenky, nejlépe s kousky čokolády.
S pozdravem Soňa Braunová.“
„Zatím se naše pokusy o sbírání nevydařily.
Naše sbírka měla být výjimečná,
ale co to mělo být, jsme stále netušili.
A pak mě to trklo.
Napadlo mě, co sbírat.
Ale vlastně už jsme to sbírali.
Vzpomínky.
Vzpomínku sice nejde vzít a držet ji v rukou...
ale můžete ji do konce života chovat ve svém srdci,
což z nich činí tu nejcennější sbírku ze všech.“
POŠTA
„Z kempu Bíglích skautů, tvůj milovaný bratr Snoopy.“
NA MOTIVY KOMIKSU
Překlad titulků: Karel Himmer
DÍKY, SPARKY. VZPOMÍNÁME.