SNOOPY NA TÁBOŘE
„Vlasy a péče.“
Klidu, tichu a rozjímání u jezera při úsvitu se nic nevyrovná.
PŘÍRUČKA BÍGLÍCH SKAUTŮ
Co se děje, Snoopy?
Rozhoduješ se, které bobříky budete plnit?
Podívám se na to.
Tady něco je. „Bobřík za bíglí péči.
Ukažte svému bíglovi, jak ho máte rádi, a rozmazlujte ho.“
A teď zase klid a ticho...
Mě si nevšímej.
Jen ráno trochu cvičím.
Dobrý bože.
Dobré ráno. Dnes jsem spala jako dřevo.
Takhle zní někdo, kdo si hodně přeležel vlasy.
To je jeden z nejhorších případů, co jsem viděla.
To se nedá! Už tak je hrůza, že tu nemáme telku, a teď se stane tohle?
Není to tak hrozné. Jestli ti to pomůže, tak ti je rozčešu.
Jde to?
„Při péči o bígla je nejdůležitější,
aby byl váš čtyřnohý přítel řádně nakrmen.
Pamatujte, že sytý bígl je spokojený bígl.“
Takhle přeleželé vlasy se musejí vyfénovat.
Pusť ho.
Zvyš výkon!
Ještě víc!
Má to jenom dvě polohy!
Tak co, je to lepší?
Soustřeďme se na pozitiva.
Není to horší.
„Při péči zajistěte, ať je váš společník uvolněný a šťastný.
Česat je třeba. Starat se o chlupy a srst.
O nehty.
A samozřejmě i čistit zuby.
Ale není nic důležitějšího než příjemná bublinková koupel.
Tu miluje každý pes.“
Zkusila jsi jiný hřeben?
Zkusilas je zchladit?
Nebo ohřát?
Nebo skoč do jezera.
Ty skoč do jezera!
On to myslel upřímně.
No je to dobrý nápad.
Díky, ty můj bobánku.
Nejsem její bobánek.
Sbohem, přeleželé vlasy!
Že jsou veliké vlny a nesmí se koupat?
I příroda je proti mně!
Všimla jsem si tvého problému, Soňo.
Pojď za mnou do chatky, možná mám řešení.
Našla jsem truhlu plnou kostýmů.
Třeba ti tady něco pomůže.
Zkus tohle.
Velmi na úrovni.
Námitka se připouští.
Zkus tohle.
Lidi budou mylně očekávat, že je pobavím.
Paruka možná řešení není.
Mám pocit, že tohle je spíš na rodeo.
Je to marný!
Taky se schováváš, Snoopy?
Myslela jsem, že tě tu najdu. Jak to zvládáš?
Jak myslíš?
Pořád nevím, proč ti to vadí.
Máš přeleželé vlasy. No a?
Na táboře jsme jen chvíli.
Je škoda se skrývat a dělat si vrásky.
To se ti řekne. Ty nemáš přeleželé vlasy.
Pravda. Ale koukni se na tohle.
Seznam se s čepicovými vlasy.
Směj se. Mně to neva.
Co odtud odejít a užívat si dne?
„Budete skautem? Orientace v přírodě.
Bíglí skaut musí být zručný stopař.
Musí najít cestu jen pomocí přírody.“
Kde máš mapu?
Jak bez ní víš, kam jít?
„Kde jste, zjistíte třeba z vyvýšeného místa.“
Nechceš něco vyššího?
„Napoví i vítr.“
Konečně pauza. Mám hroznou žízeň.
„Když nic nezabírá, udělejte si kompas s pomocí vody,
listu a kovové jehly.“
Musíš ji zmagnetizovat.
„Bíglí skaut musí vždycky používat hlavu
a někdy i nos.
Pak jistě najdete, co hledáte.“
Snoopy, my jsme tě podcenili.
Třeba je tam zakopaný poklad.
Vedoucí a jeho skautíci asi hledají, kde vztyčit vlajku.
Neříkáš si, jaké by bylo mít psa, co dělá normální věci, třeba sedí nebo se válí?
Neustále.
„Zlatá horečka.“
Jo! Bude každoroční honba za zlatým pokladem.
Jak to myslíš?
Vedoucí schovají nazlato nabarvené kameny.
- Zvítězí tým, co jich najde nejvíc. - Jako když se hledají kraslice?
Tam nebývá vítěz, Soňo.
Zníš jako někdo, co to nikdy nevyhrál.
Buď se mnou, Ládíku, a získám pro tebe hromady zlata.
Znám zaručený způsob, jak ho najít nejvíc.
Já taky. Najít zlato. Sebrat ho.
Májo, pořád nechápu, že se nezúčastníš.
To nevadí. Mám knihu o Klondiku,
na kterou se těším.
O čem?
O Klondiku, zlaté horečce v 19. století v oblasti Aljašky a Yukonu.
Horečce?
Co s tím mají co dělat nějaké nemoci?
„Jen málokdo čekal, že první objevy zlata na Klondiku
zažehnou mánii, která uchvátí představivost
desetitisíců budoucích prospektorů.“
Ohromné.
Na papíře zlato nenajdeš.
To je mapa tábora a okolí. Rozdělil jsem ji na části.
Budeme postupně hledat a čtverce si odškrtávat.
To zní jako nějaký domácí úkol.
Musím podotknout, že se jedná o zlatou horečku,
ne o zlatou pohodičku.
Klídek.
Stejně už vím, kde to zlato bude.
Vedoucí je každý rok schovávají na stejná místa.
Do stromu nebo pod podezřelou hromadu klacků.
To zní jako podvádění.
Já to beru tak, že jsem o krok napřed.
A jsou všechna vejce čokoládová nebo jsou i želatinová?
Budou čokoládová s krémovou náplní? Ty zbožňuju.
Soňo, já ti říkal, že velikonoční vejce nehledáme.
Hledáme zlato.
Jako takové ty zlaté čokoládové mince.
Ty taky zbožňuju.
„Jak se rozneslo, že je v divočině na severozápadě zlato,
hledači pokladů z celého kontinentu toho chtěli využít.“
Tady to máme. Schovka číslo jedna. Stará známá.
Co? Co je?
Vedoucí to museli změnit.
Jak se opovažují to hledání ztěžovat?
„Pohled na zbohatlíky
naplňoval ostatní závistí.
Byl to začátek takzvané zlaté horečky.“
Ten tvůj systém zatím nefunguje.
Nesouhlasím. Zatím víme, kde zlato není.
To ti povím taky. V našich rukách.
Tak jo. Myslím, že už jsem na to přišla.
Spočívá to v tom, že kameny vyměníme za čokoládu?
Dobrý bože.
Já prostě vím, že to s čokoládou nějak souvisí.
Tak jo. Co se to tady děje?
Požaduji odpovědi. Požaduji vysvětlení.
To se nedělá, schovávat zlato na stejná místa a pak to změnit.
To je nesportovní.
A není sportovnější, když...
Nemluv a hledej.
Zkus ten trnitý keř.
Ty trny jsou všude.
„Zlatá horečka všechny uchvátila.
Přátelé a sousedi byli za chvíli proti sobě.
Všude byl vztek a neštěstí.“
Nic jsme nenašli.
Ani my.
Nechápu, že můj systém selhal.
Jestli ti to pomůže, já věděla od začátku, že selže.
Ještěže to je u konce.
„Někteří uspěli,
ale zlatá horečka představovala spíš frustraci a zlo.
Nesplněné sny, narušená přátelství a prázdné kapsy.“
Neuvěřitelný.
Vyhrála to Mája.
Jo?
Možná jsou fakt odpovědi v knihách.
Asi, ale není správné, abych si to nechala.
Co si první cenu rozdělit?
A jaká je první cena?
Myslím, že stužka.
Stužka?
- Ta rozdělit nejde. - Chci ty kameny.
To jsou ty nejhorší Velikonoce.
NA MOTIVY KOMIKSU
Překlad titulků: Karel Himmer
DÍKY, SPARKY. VZPOMÍNÁME.