„Sukelduda või mitte“.
Milline löök!
Ma olen majesteetlik mägikits!
Ta jätab asjast kerge mulje.
Muljet avaldav põrkumine, söör.
Viimane ujuvkaini jõudja on hapupiimane!
Mis viga, Sally?
Ma ei leia oma ujumisparti.
Sul on juba ujumiskätised.
Ma ei taha parti ujumiseks, vaid järve ääres tee joomiseks.
Ju siis jääbki meile rohkem teed.
Mida järgmisena teha?
Vaatame, kes parimalt sukeldub.
- Äge. - Jah!
Teeme ära!
- Sinu kord, Piparmündi Patty. - On jah.
Ma lihtsalt ootan vee rahunemist.
Paistab üsna rahulik.
Ei saa liiga ettevaatlik olla.
Muide, kas see näeb tormipilve moodi välja?
Ma ei kiirusta sind, aga olen peaaegu ära kuivanud.
Kummaline sukeldumisviis.
Kõik teavad, et pommi hüppamine on parim.
Noh, nüüd ma küll enam kuiv pole.
Vägevalt hüppasid pommi.
Tore, et sa ei hakanud teistest uhkemalt sukelduma.
Nojah, ma tahtsin lasta kellelgi teisel särada.
Miks kõigile sukelduda meeldib?
Vägevalt sukeldusid, Snoopy.
Kas õpetaksid mind ka?
Võtan seda nõusolekuna.
Millal alustame, treener?
Homme esimese asjana. Selge.
Ma pole ekspert, aga...
sukeldumine ju...
tavaliselt...
hõlmab vett?
Ma ei taha kritiseerida, aga oleme pool tundi sedasi seisnud.
Ootamatult palju matemaatikat.
No nii.
Ma ei suuda seda teha.
See ei peegelda sinu oskusi treenerina.
Kõik korras, söör?
Sa pole enam nii põrkuv.
Äkki tõstaks ujumine su tuju?
Ehk saaksid isegi oma elegantsel moel sukelduda?
Ma ei talu seda!
Miks sukeldumine nii tähtis on?
Sa lihtsalt sisened pea ees vette.
Mis selles lõbusat on?
Peaksin ehk selgitama.
Kõik algas mullu suvel.
Külastasime isaga mu nõbusid.
Nende tagaõues oli bassein.
Hei, isa! Vaata, sukeldun!
Aga ma ei sukeldunud.
Ma maandusin kõhuli. Pärast punastasin ja mitte ainult näoga.
Ülejäänud suvi kutsusid kõik mind Vanaks Roosakõhuks.
Sellest saati ei suuda ma sukelduda, kuigi tahan.
Pole viga, Piparmündi Patty. Igaüks kardab midagi.
Ma kardan kooretarretist.
Maitsev küll, aga ma ei usalda võbisevat toitu.
Ma kardan laagri duširuumi, sest nägin seal ämblikku.
Ma kardan, et mind peetakse liiga meeldivaks.
No mida? See on tõeline hirm.
Mina kardan,
noh, põhimõtteliselt kõike.
Usu mind, ma olen pidanud omajagu pettuma,
aga allaandmine võib vahel hullem olla. Ära lase hirmul sind heidutada.
- Suudad küll! - Saad hakkama.
- Tee ära! - Vette!
Piparmündi Patty!
Hakkama sain!
Hei! Seal mu ujumispart ongi.
SKAUDIKUTSU KÄSIRAAMAT
„Kas sobid skaudikutsuks?
Kommunikatsioon.
Skaudikutsuna tuleb osata mitteverbaalselt suhelda
ehk ennast sõnadeta väljendada.“
Su koer lehvitab meile saarelt, Charlie Brown.
Tõesti?
Tere, Snoopy!
„Üks mitteverbaalse suhtlemise vorme on morse,
kood, mis moodustab punktide ja kriipsude abil tähti.“
Punkt, punkt, punkt. Kriips, kriips, kriips. Punkt, punkt, punkt.
Sa tead morset, Franklin?
Noh, ma tean selle kohta.
Heldene aeg.
See-eest teeb ta vägeva valgussõu.
Snoopy, me ei saa aru!
„Veel üks mitteverbaalne suhtlusviis on semafor,
kommunikatsioon lippude abil.“
Kas ta iluvõimleb?
„Kui muu ei aita...
saad alati šaraadi kasutada.“
Šaraad! Kaks sõna.
Esimene sõna. Sööma?
Õhtusöök?
Teine sõna.
Käekell? Aeg.
Õhtusöögi aeg on ja peame ta saarelt ära tooma.
Öelnud kohe nii!
Kas tohin liituda?
Mida sa loed?
„Skaudikutsu tunneb end enim koduselt looduses
ning seal valitseva rahu ja tüünuse keskel.“
Kas kuuled seda?
„Halva ilma sõbrad“.
Ja mina arvasin juba enne vihmasadu, et laagris pole lõbus.
Vihmapäev laseb sul käsitööga omaenda päikesepaiste teha.
Selleks napib kollaseid rasvakriite.
Piltlikult rääkisin.
Päikesepaiste, mille plaanin teha, on pliiatsihoidja.
Loodetavasti on see su metafoorist etem.
Hei, Sally. Teeme õige sõprusepaelad?
Ükskõik mida, et vihmale ei mõtleks.
Mu arust väljendab sõprust enim see, kui kolmekesi pliiatsihoidjaid tehakse.
Hea küll.
Aga ärge mulle kurtke, kui teie pliiatsid laual ringi veerema hakkavad.
„Ehitajamärgi saab skaudikutsu, kui ta teeb looduses leiduvast peavarju.“
Mis arvad: kuldne või punane nöör?
- Mõlemad! - Hea mõte.
Mis viga?
Lihtsalt parem on teha sõlmi vasakult, mitte paremalt.
Sul on vist õigus.
Kas kõik on korras?
Sa lisad helmeid?
Kas ei tohiks?
Ei, pole viga,
ju vist.
No mida?
Su sõlmed on liiga lõdvad.
Sõprusepaelad olgu pingul ja kindlad.
Minu arust olgu sõprusepaelad paindlikud ja kirevad.
Selge. Noh, maitse üle ei vaielda,
ju vist.
„Korralik peavari pole vaid koht, kuhu ilma eest varjuda.
See on kartmatute skaudikutsude jaoks auasi.“
- Kuklasse hingad mulle. - Sest tahan, et õigesti teeksid.
Kuidas saan teha, kui kuklasse hingad?
Veel helmeid?
Ma ei talu seda.
Kas kaelakeesid teeme hoopis? Kasuta vähemalt särapulbrit.
Sõprust mõistes teaksid, et särapulbrit käepaelale ei panda.
See määrib kõik ära. Pole sõbralik.
Vähemalt ma ei riku enda sõprusepaela ära.
Hästi. Kui minu oma ei meeldi, tee ise endale.
Teengi!
- Ehk peaksin... - Istu!
Linus, palun ütle Sallyle, kellega ma ei räägi,
et ma vajan kääre.
Linus, palun ütle Naomile, kellega mina ei räägi,
et käärid on tema poolel.
Linus, palun ütle Sallyle, kellega ma ei räägi,
- et... - Keegi kohti vahetada tahab?
Ei!
Palun.
Ja veel üks käepael tõelisele sõbrale.
Vaata, mida vaene Linus su helmeste tõttu tegi.
Pigem ta ei näinud seda, sest särapulber pimestas teda.
Ma ei talu seda!
Sõprusepaela tegemiseks pole õiget ega valet viisi.
Ja selle pärast ei tasu tõelist sõprust proovile panna.
Tead, mul on veel üks käepael.
Aga võin selle sama hästi prügikasti visata.
See oleks raiskuminek. Kena käepael on.
Sinu oma on ka. Helmed on suurepäraselt lisatud.
Võid endale võtta, kui tahad.
Roheline pliiatsihoidja? Ennekuulmatu!
Oma pliiatsit nii näotusse asjasse ei paneks.
Nõus.
„Ehitajamärgi jaoks on uhkusest ja peavarjust tähtsam koostöö,
mis lõppude lõpuks ongi skaudikutsude mõte.“
Viimaks vaba!
Hei, Linus! Püüa!
Jama!
CHARLES M. SCHULZI „TOBUKESTE“ AINEL
Tõlkinud Silver Pärnpuu
AITÄH, SPARKY. OLED ALATI MEIE SÜDAMETES.