"Domotožna Sally."
V redu. Zmorem.
Mogoče bi morala šteti ovce. Lahko to počneš v taboru?
Mogoče šteješ rakune. Pozabi.
Spanec je vprašanje volje. Bom zaspala.
Zdaj.
Zdaj! Zdaj!
Tole postaja neznosno. Kmalu moram zaspati.
Zdanilo se bo že čez nekaj ur.
Zbudite se!
V taboru je še eno čudovito jutro.
Ušiva postelja.
- Dobro jutro, Sally. - Le kaj je dobrega v njem?
- Naporna noč? - Spomnim se svojega prvega tabora.
Tudi jaz zaradi domotožja nisem mogel spati.
Kdo je omenil domotožje? Domotožje imajo samo malčki.
Sem jaz kriva, da v teh posteljah ni mogoče spati? A?
A?
Klasičen primer domotožja.
To imenujejo zajtrk?
V soku je toliko koščkov sadja, da zanj potrebujem vilice. To ni prav.
Da ovsene kaše sploh ne omenim.
Doma jo vedno ješ.
Ta je veliko preveč ovsena.
Pokusi jajca.
Preveč so umešana. Niti piščanci jih ne bi jedli.
- Piščanci sploh jedo jajca? - Nočem razpravljati.
Samo užiten zajtrk bi rada. Pozabita.
In preden kaj zineš, nimam domotožja.
Samo za maslo sem hotel prositi.
Kaj ljudje vidijo v taborjenju?
Ja, narava je lepa, ampak se nikoli ne spremeni.
Doma vsaj lahko zamenjam kanal.
Tisti zajček se preveč trudi.
Saj štekamo. Prikupen si. Nehaj se truditi.
Nimam domotožja.
Samo mislim, da je doma vse boljše, in to pogrešam.
Zakaj bi zato tožila dom?
Nič, bolje bo, da grem nazaj.
Nočem, da me pohrusta kakšna antilopa.
Nenavadno.
Ne spomnim se, da bi ta torba cvilila.
Od kod si pa ti prišel?
Res si nenavaden ptiček.
Kot da si napol gosenica. Kako si se znašel v moji torbi?
Očitno sva oba pristala nekje, kamor ne spadava.
Pomagajva si, da nama bo prijetneje. Kaj meniš?
To je natančna kopija moje sobe doma.
Dodala pa sem televizor. Od nekdaj si ga želim.
Tu ti bo veliko udobneje.
Sem vedela, da ti bo všeč. Čez domače udobje ga pa res ni.
Kaj bova počela?
AČIH!
Tako v taboru še nisem uživala. Po tvoji zaslugi, ti čudni mali...
Ptič? Je to ptič?
V svoji torbi sem ga našla.
- Divje živali v koči niso dovoljene. - Ampak...
Lucille ima prav, Sally. Ptice, pa tudi če še tako čudne, niso za v hišo.
Del narave so. To ni pošteno do njih.
Marcie in Lucy imata prav, prijateljček.
Ne spadaš sem.
To velja za oba.
Takole med nama, mogoče sem malo domotožna.
Zbogom, nenavadni ptiček.
AČIH!
Utihni.
Razgled je res lep, ampak...
Doma vsaj lahko zamenjaš kanal.
Točno to!
- Je to tvoje prvo poletje v taboru? - Ja.
Če sem iskrena, ne vem, ali je to zame.
Ne daje me domotožje, veš?
- Naomi sem. - Sally.
Ampak veliko bolj fino je, če v nečem, v čemer ne uživaš, ne uživaš še z nekom.
- Skupaj ne uživajva v večerji. - Prav. Tako ali tako se že mrači.
- Nočem, da me pohrusta kakšna antilopa. - Se popolnoma strinjam.
PRIROČNIK
"Skavt beagle je vreden zaupanja."
Snoopy, bi popazil na moj sladoled?
Ne pozabi, zaupam ti. Če ga boš pojedel, bom vedela, ker ga ne bo več.
Tej limonadi manjka samo malo ledu.
Kaj počneš?
Ni pametno stati ob odprtih vratcih zamrzovalnika.
To lahko povzroči...
Kratek stik.
Moj kornet! Ni ga več!
Jaz pa sem ti v zahvalo, da si pazil moj kornet, prinesla tega!
Zaupala sem ti.
Veš, danes je precej vroče.
Znano je, da se sladoled topi.
Ampak če vsak dobi eno kepico,
ju bova lahko pojedla, preden se stopita.
Zunaj mesta še nisem opazovala ptic.
Bova videli beloglavega jezerca? Ali ribjega orla?
Ali celo karakaro? Ne bi bilo prima, če bi videli karakaro, gospod?
Kaj pa pet rumenih ptičkov na pohodu?
Po svoje so veličastni.
"Dan za pismo rdečelaski."
- Kaj počneš? - Pravkar sem ugotovil, da mala rdečelaska
hodi v tabor na drugi strani jezera. Pismo ji pišem.
Izmed vseh taborov na svetu
je morala tvoja simpatija prav v tistega čez jezero.
Rad bi jo povabil na regato čolnov iz kartona,
pa ne vem, katere besede naj uporabim.
Kaj pa:
"Bi prišla na regato čolnov iz kartona?"
- Popolno je! - Kaj je regata čolnov iz kartona?
Običaj tabora. Taborniki izdelajo čolne iz kartona,
da vidijo, kateri bo prišel najdlje, preden razpade in potone.
Potop je torej del načrta? Ni ravno v čolnarskem duhu.
Tako. Končano. Samo še do nje ga moram spraviti.
Kako pa? Brez nadzora ne smemo iz tabora.
Drži.
Vendar poznam psa, ki je strokovnjak za pomembne naloge.
Zakaj ne? Samo na drugi strani jezera je. S čim si zaposlen?
Ne potrebuješ našitkov, da rešiš svoj vod?
Gotovo je kakšen za pomoč prijatelju.
Poglej. Našitek s tačko v pomoč.
"Skavt beagle naj bo vedno prijazen in nesebičen.
In pomaga naj prijatelju v stiski."
Srečno. Samo da veš, mojo usodo imaš v rokah.
Če bo uspelo, si bosta z malo rdečelasko zrla v oči.
Skupaj bosta, samo ti in ona.
Na to nisem pomislil. Kaj naj ji rečem?
Jaz navadno najprej pozdravim.
Že vem. Na regati čolnov iz kartona bom zmagal, ne le sodeloval.
Potem mi ne bo treba nič reči. Samo ponosno bom stal.
Vseeno boš moral pozdraviti.
- Kako napreduje tvoj čoln? - Zelo dobro.
Očitno si napredek predstavljava različno.
To so zametki popolnega čolna.
Samo sestaviti ga moram.
Po nov karton grem.
Kako se ti zdi?
Res je iz kartona.
Upam, da je imel Snoopy s pismom več sreče.
Snoopy, bo mala rdečelaska prišla? Ji je bilo moje pismo všeč?
Držiš ga, kajne?
Obhodil si vse jezero in spet pristal tu? Kako se je to zgodilo?
Snoopy, to je stran iz Sallyjine knjižice dejavnosti.
Nikoli ne bo dobila pisma.
Po vodi je splavala moja najboljša priložnost, da srečam malo rdečelasko.
Pa je samo na drugi strani jezera.
Charlie, ne obupaj.
Občutek imam, da bo mala rdečelaska dobila tisto pismo.
Ampak ti način ne bo všeč.
Moj čoln.
Snoopy! Ne!
Čolni iz kartona niso za pot čez jezero.
Regata čolnov iz kartona se začenja.
Prvi tekmovalki sta Peppermint Patty in Marcie.
Snoopy, pohiti!
Kam je šel? Mu je uspelo?
Je pripeljal malo rdečelasko? Je že tukaj?
Zapustite ladjo!
Morda ti je uspelo zmagati.
Tu je.
Je dobila moje pismo? Bo prišla?
To je od male rdečelaske?
"Dragi Charlie Br..."
Najmanj del mojega imena pozna.
Vse po zaslugi tačke v pomoč.
Ja.
Del mojega imena pozna. To je moj najboljši dan!
Hura!
PO STRIPIH CHARLESA M. SCHULZA
Prevedla Polona Mertelj
HVALA, SPARKY.