"Сали тъгува за дома."
Ще успея.
Май трябва да броя овце.
На лагер броят ли се овце? Може би се броят еноти.
Все тая.
Да заспиш, е въпрос на самоконтрол.
Решавам да заспя в този момент.
В този момент.
Сега!
Това вече е абсурдно.
Трябва да заспя бързо, след няколко часа ще се съмне.
Ставайте, банда!
Започва нов, славен лагерен ден!
Скапано легло.
- Добро утро, Сали. - И кое му е доброто?
- Тежка нощ? - Помня първото ми лагеруване.
Тъгувах за дома и първите нощи не мигнах.
Кой казва, че ми е мъчно за дома? Да не съм бебе!
Но какво да направя, като леглото не струва?
Кажи де!
Кажи!
Всички симптоми на носталгията.
Това ли наричат закуска?
В този сок има толкова пулпа, че ми трябва вилица.
Не трябва да има парчета.
Дори няма да коментирам овесената каша.
У дома все това закусваш.
Тази е прекалено кашкава.
- Хапни яйца. - Много са бъркани.
Дори кокошка не би яла такива яйца.
Ама кокошките ядат ли яйца?
Не ми се спори. Искам нещо свястно за ядене.
Забрави.
И замълчи - не ми е мъчно за вкъщи.
Щях да помоля за маслото.
Защо хората ходят по лагери?
Вярно, природата е красива,
но си стои една и съща.
У дома поне мога да сменя канала.
Този заек се престарава.
Разбрахме, сладък си! Не се напрягай.
Не тъгувам за вкъщи.
Но у дома всичко е по-хубаво и ми липсва.
Какво лошо има в това?
Най-добре да се връщам.
Никак не ми се ще да ме изяде някоя антилопа.
Странно, тази чанта май не писукаше преди.
Откъде се взе?
Ти си много чудато пиленце.
Наполовина си гъсеница. Как се озова в чантата ми?
Май и двамата сме на необичайно за нас място.
Но заедно може да ни стане по-уютно. Какво ще кажеш?
Това е копие на стаята ми вкъщи.
Но добавих телевизор - винаги съм си мечтала.
Тук ще ти е много по-удобно.
Знаех си, че ще ти хареса! Нищо не може да се мери с уюта на дома.
Какво да правим сега?
АПЧИХ!
За пръв път се забавлявам така!
Дължа го на теб, чудато...
Птиче? Това птица ли е?
Намерих го в чантата си.
Не може да внасяш диви животни!
- Но... - Сали, Лусил е права.
Птиците, дори и по-странните, не са за вътре -
не е добре за тях да не са сред природата.
Марси и Луси са прави, мъничето ми.
Мястото ти не е тук.
И по това си приличаме.
Между нас да си остане, но може би ми е мъчно за вкъщи.
Сбогом, малко чудато пиле.
АПЧИХ!
Я по-тихо там!
Не че гледката не е красива...
- Вкъщи поне можеш да смениш канала. - Именно!
- За пръв път ли си на летен лагер? - Да.
Между нас да си остане, май не е за мен.
И не че тъгувам за дома!
- Аз съм Наоми. - Сали.
Установих, че в компания неприятните неща са доста по-поносими.
- Една поносима вечеря? - Чудесна идея, бездруго се мръква.
- А не ми се ще да ме изяде антилопа. - Четеш ми мислите!
"Бийгълът скаут е благонадежден."
Снупи, ще ми пазиш ли сладоледа?
Ето, поверявам ти го.
Ако го изядеш, ще разбера, защото няма да го има.
Оставя да добавя лед в лимонадата.
Какво правиш?
Не бива да държиш вратата на камерата отворена.
Може да предизвикаш...
късо съединение.
Сладоледът ми! Няма го!
А ти донесох този като награда, че си опазил моя.
Имах ти доверие.
Днес е доста горещо.
А сладоледът се топи.
Да си го разделим.
И ще успеем да го изядем, преди да се разтопи.
За пръв път наблюдавам птици извън града.
Дали ще зърнем белоглав орел? Или може би орел рибар?
Или дори качулата каракара?
Ще е цяло чудо да видим качулата каракара.
Какво ще кажеш за пет жълти ходещи птици?
Величествени са по свой начин.
"Писмо до Червенокоска."
Какво правиш?
Разбрах, че Малката червенокоска е в лагера отвъд езерото.
- Опитвам се да й напиша писмо. - От всички лагери по света
момичето, което харесваш, се оказа в този отсреща.
Искам да я поканя на регатата с картонени лодки,
но не мога да подбера точните думи.
Напиши нещо от този сорт:
"Заповядай на регатата с картонени лодки".
- Идеално е! - Какво представлява тази регата?
Традиционна е за лагера.
Правим лодки от картон.
Печели тази, която стигне най-далече, преди да потъне.
Предвидено е да потъват, така ли? Нетипична цел за лодки.
Ето, готово е. Остава само да й го дам.
Как ще стане това? Забранено ни е да напускаме лагера.
Вярно е.
Но познавам един бийгъл, който специализира във важни мисии.
Как така "не"? Отвъд езерото е. Каква по-важна работа имаш?
Нали искаш значки, за да спасиш отряда си?
Сигурно има значка за помощ на приятел.
Ето я - "Протегната лапа".
"Бийгълът скаут трябва да е добър, щедър и винаги да помага на приятел в нужда."
Успех. Не те притискам, но бъдещето ми зависи от теб.
Ако се съгласи, ще се срещнеш с Малката червенокоска.
Ще бъдете само двамата.
Не се сетих за това. Какво ще й кажа?
Аз започвам със "здравей".
Сетих се! Ще участвам в регатата и ще победя.
Няма да се налага да говоря, а ще обирам овации.
Пак ще трябва да й кажеш "здравей".
- Как върви? - Имам голям напредък.
Представите ни за напредък се разминават.
Виждаш сътворяването на идеалната лодка.
Остава само да я сглобя.
Ще ти донеса още картон.
Какво ще кажеш?
Със сигурност е направена от картон.
Дано Снупи е успял да занесе писмото.
Ще дойде ли Малката червенокоска? Хареса ли писмото ми?
Него държиш в лапата си, нали?
Обиколили сте езерото и сте се озовали пак тук?
Как е възможно?
Снупи, това е страница от работната тетрадка на Сали.
САЛИ
Няма да получи писмото ми.
Имах шанс да впечатля Малката червенокоска,
но той се провали.
А тя е отвъд езерото.
Усмихни се. Писмото може и да стигне до Малката червенокоска.
Начинът едва ли ще ти хареса.
Лодката ми.
Снупи! Не!
Картонените лодки не могат да прекосят езерото.
Регатата започва.
Първите участници са Ментовата Пати и Марси.
Снупи, побързай!
Къде е? Успя ли?
Дали е дал писмото на Червенокоска? Тя тук ли е?
Отбой!
Имаше реален шанс да победиш.
Ето го!
Даде ли й писмото? Ще дойде ли?
От Малката червенокоска ли е?
"Скъпи Чарли..."
Поне е научила малкото ми име благодарение на една протегната лапа.
Да!
Знае малкото ми име. Това е най-хубавият ден в живота ми!
Ура!
ПО КОМИКСА НА ЧАРЛС М. ШУЛЦ
Превод на субтитрите Анна Делчева
ОБИЧАМЕ ТЕ, СПАРКИ!