„Skauto pasiruošimas“.
Man reik patarimo, didysis broli.
Kaip žinai, šiemet pirmą kartą vyksiu kartu su jumis į vasaros stovyklą,
todėl noriu sudaryti gerą pirmą įspūdį.
Kaip manai, ką pasiimti su savim – Suzę Snuzę ar Poną Meškiną?
Vaje, Sele. Iš kur man žinoti?
Suzė Snuzė reikš, kad esu globėjiška
ir galiu pasirūpinti kitais,
o Ponas Meškinas reikš, kad nebijau laukinių gyvūnų.
Gal pasiimk abu?
Gerai sakai.
Pirmas įspūdis niekada nebūna per geras.
Ar tik čia ne pasaulinio garso biglis – skautų vadas?
Regis, šiandien tavęs laukia nuotykiai.
Kalbant apie nuotykius,
netrukus išvykstu į vasaros stovyklą.
Tad jei nori su manim smagiai pasibūti,
dabar pats laikas.
Alio?
Taip.
Keista. Skambina iš Skautų centro.
Ką sakėte? Aišku.
Tikrai? Ne. Bloga žinia.
Taip, ir jums gražios dienos.
Nežinau, kaip tau pasakyti, Snūpi,
bet jie sako, kad tavo būrys juos nuvylė.
Labai nuvylė?
Jie pasakė, cituoju, „visiška gėda“.
Jie galvoja išmest jus iš organizacijos,
nes tavo būrys neužsitarnavo pakankamai ženklelių.
Kiek ženklelių užsitarnavo tavo būrys?
Nė vieno? Juk tai neįmanoma.
Centras pranešė, kad ženklelius turit užsitarnaut dar šią vasarą.
Ką ketini daryti, Snūpi?
Teoriškai kalbant, bėgiojimas ir spiegimas – jau šis tas.
Tikiuosi, nesiveši į vasaros stovyklą to savo kvailo apklotėlio.
Tai mane žemina.
Įsivaizduok, kad tai ne apklotėlis.
Įsivaizduok, kad tai – esminė priemonė, padedanti išgyventi gūdžiame miške.
Jis gali virsti papildomu rūbeliu,
kopimo virve ar net pastoge.
Labiausiai jis tiktų laužui įkurti.
Nesu nusistačiusi prieš vasaros stovyklos idėją,
bet manau, kad apie gamtą sužinoti galima ir iš knygų.
Be to, knygose nėra uodų.
Tu gal juokauji? Stovykla yra jėga.
Žygiai pėsčiomis ir dešrainių kepimas ant laužo.
Pasiirstymas valtimi ir dešrainių kepimas ant laužo.
Pasiplaukiojimas ir dešrainių kepimas ant laužo.
Kas? Man patinka dešrainiai.
Mano senelis sako, kad vasaros stovyklos grūdina charakterį.
Ką tai reiškia?
Manau, taip sako suaugusieji, kai nori atrodyti protingi,
bet nieko gero nesugalvoja.
Kas jam negerai?
VADOVAS SKAUTAMS
„Oficialios instrukcijos skautams“.
Kaip suprantu, čia surašytos taisyklės skautams.
Galbūt rasime patarimą, kuris padės išspręsti problemą su ženkleliais.
„Kiekvienas iššūkis tikram skautui – tai galimybė suspindėti.
Susidūręs su situacija, kurią iš pirmo žvilgsnio sunku įveikti,
tikras skautas niekada nepasiduoda,
bet sukaupia valią ir imasi ryžtingų veiksmų.
Veikdamas išvien su savo būrio draugais,
tikras skautas gali viską pasiekti.“
„Prieš leisdamiesi į nuotykius,
skautai turi nusibrėžti savo tikslus,
nes jie žino, kad kelionė prasideda nuo vieno žingsnio.
Skautas visuomet sutelkia dėmesį į užduotį.
Skautas visuomet viskam pasiruošęs.“
- Vasaros stovykla, mes atvažiuojam. - Nori sėdėti kartu, pone?
Laukiu nesulaukiu, kol įbrisiu į vandenį.
Atėjai mane palydėti?
Vaje, Snūpi.
Negali važiuot su manim.
Stovykla skirta vaikams. Augintinių vežtis negalima.
Man metas.
Bet sėkmės tau su tais ženkleliais.
„Kiekvienas iššūkis tikram skautui –
tai galimybė suspindėti.“
SPRING LEIKAS
Praleisk!
- Atvažiavom! - Geriausia lova – mano.
Vargšelis Snūpis.
Jam neteko patirti tiek nusivylimo, kiek man.
Kur jis bebūtų, tikiuosi, jam viskas gerai.
„Nori būti tikru skautu?
Kaip susipakuoti priešpiečius.
Žygis pėsčiomis yra smagus būdas leisti laiką gamtoje.
Bet tikras skautas
visuomet tam kruopščiai pasiruošia.
Nepamirškit pasiimti pakankamai vandens.
Einant į žygį,
geriausia vandenį piltis į gertuvę.
Tik nepamirškit atsisukti dangtelio.
Taip pat einant į žygį reikia pasiimti užkandžių.
Rinkitės tai, kas jūsų neapsunkins.
Jei nežinot, ką rinktis, siūlome sumuštinius.
Juos galima pasigaminti su būrio draugais.
Taip, maistas ir vanduo yra svarbiausia ruošiantis žygiui.
Žinoma, blogiausiu atveju
galima užsisakyti telefonu picą.“
„Kaip išmokyti paukštį žvejoti“.
Snūpi?
Snūpi! Taip ir maniau, kad čia tu.
Ką čia darai?
„Oficialios instrukcijos skautams“.
Nori pasakyt, atsekei mane tam, kad užsitarnautum ženklelių?
Gal tiesiog pasiilgai manęs?
Na, malonu tave matyti.
Taigi, kurį ženklelį planuoji užsitarnauti pirmiausia?
Žvejo ženklelį?
Puiki mintis.
Nėra nieko smagiau už gražaus laimikio traukimą.
Man taip sakė.
Nesu pagavęs žuvies savo gyvenime.
Sakoma, kad tikrasis žvejybos džiaugsmas yra ne pagauti žuvį,
bet išmokti kantrybės ir...
Su kuo kalbiesi, Čakai?
Su niekuo.
Mūsų konsultantė patarė mums pasiirstyti valtimi.
Nusprendėme taip ir padaryti.
Teisingai, Marse?
Planas toks.
Nors nematau tikslo sėstis į linguojančia valtį,
kai gali tvirtai stovėti ant žemės.
Kur tavo nuotykių dvasia?
Turbūt palikau ją autobuse, pone.
Tikrai manote, kad ši valtelė yra plaukianti, ponia?
Visiškai saugi. Būtent tai ir bijojau išgirsti.
Girdėjai ką sakė gelbėtoja, Marse. Nagi, pasiirstom.
Kas man belieka, pone.
Matai, Marse?
Kaip ir sakė konsultantė.
„Nėra nieko geriau už pasiirstymą ežere, kai aplink vien medžiai ir dangus.“
Tikras poilsis, ar ne?
Aš taip nepasakyčiau, pone.
Matau, tau tikrai neblogai sekasi.
Belieka išmokti, kuria kryptimi irtis.
Gamtos stebuklai.
Žinai, pone, kai įpranti,
net pradeda patikti.
Man liepta pasakyt, kad grįžtumėt pavalgyt.
Tai yra, pietų.
Žvejoji, bičiuli?
Na, prisimink, ką tau sakiau.
Pagauti žuvį yra smagu,
bet dar smagiau – išmokti kantrybės ir atsidavimo.
Tai tikrai verta ženklelio.
Turbūt mums jau metas grįžti,
bet neskubėkim.
Norėčiau pasimėgauti truputį ilgiau.
Džiaugiuosi, kad nepasidavei.
Nenuleidai rankų ir išmokai.
Didžiuojuosi tavim, Marse.
Ir aš savim didžiuojuosi, pone.
Bet dar smagiau – išmokti kantrybės ir atsidavimo.
Tai tikrai verta ženklelio.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.