Ćao! -Ćao!
Zdravo, izvinite što kasnim. -Nema veze! Evo ga!
Naručio sam ti late. -Hvala. -Ali, još nije stigao.
Kako ti je bilo u šetnji dovde? -Molim?
Kako je bilo u šetnji dovde? -Ne znam što sam toliko napet.
Možda te je sramota
što nemaš poverenja u mene da mogu sama da vodim svoj život?
Da, verovatno zato. -Ja i dalje mislim da nisam kriva,
tata je tražio da potegnem neke veze, pa sam potegla veze.
Šta bi sa da stisnemo zube i istrpimo grdnju?
Ti si to rekao, ja sam u principu samo htela da doručkujem.
Mila, mnogo sam razmišljao o tome kako sam se ponašao.
Znam da zvuči otrcano da je to jer te volim, a volim te,
tako te mnogo, mnogo, mnogo... -To zna i sama, pređi na stvar!
Ali, nije u tome stvar.
Proveo sam par godina na Floridi samosažaljevajući se.
To je tačno.
Malo sam se izgubio.
A malo sam bio i usamljen.
Pa sam ubedio sebe da moram sve da uradim da se to ne desi i tebi.
I stvarno mi je žao. -Šta ti misliš?
Nisam ga ni slušala, ali mi zvuči iskreno.
Ali, to je onaj njegov fazon kad se malo pokaki po sebi,
pa ti je krivo što si ljuta na njega.
To nije moj fazon! -Jeste.
Ideš za par dana, bogu hvala! -Moglo je i bez tog bogu hvala!
Namerno sam to rekla, jer moj život pripada meni
i hoću da obećaš da se nećeš mešati šta god ja da radim.
Ja... -Pre nego što obećaš,
ozbiljno mislim bilo šta. Makar se navukla na met!
Kažu da je zabavno i pedantno.
Znači, ne smem ništa da kažem ni ako ti poispadaju svi zubi?
Dobro, udri po metu! Živi život do koske!
Ćao, Grejeme! Eto me odmah! Naruči kafu na moju sobu!
Uzeću i slaninu! -Ma, opušteno!
Zakazala si mu usred porodične krize?
O, ne! Previše pomažemo detetu! Ne seri! Bićemo svi dobro.
Ćao!
Odakle ti ideja da ste vas dvoje par? -Nisam to mislio.
Ali, zbuni te kad je neko tako seksi. -Meni pričaš?!
Imamo danas predavanje ili samo vajbujemo ovde?
Ne, pardon, da!
Nadam se da ste uživali u kratkoj šetnji ruskom istorijom.
Neki nisu baš sigurni. Ima i par kamenih faca.
U redu, dao sam sve od sebe.
Danas postoji razumljiva senka na svemu što je rusko,
ali mi smo pričali o nekoliko vrlo zanimljivih likova.
Hajde, omiljene ruske vođe! Da čujem!
Petar Veliki! -Petar Veliki!
Veliki pomaci u obrazovanju, nauci, kulturi.
Da, veliki po imenu i po prirodi. Vrlo dobro! Još neko?
Staljin. -Zanimljivo!
Pogubio je milione svojih građana, ali slediš temu, Đina.
Hvala ti. -Sad mi zna ime, jebote!
Zna. -Sisa mala!
Znate ko je meni omiljeni? Mihail Gorbačov!
Uvek mislim na njega u ovo doba, jer je na Božić 1991. dao ostavku.
Mnogi pamte Gorbija po glasnosti, perestrojki,
ali, znate što mu se ja najviše divim?
Bio je prvi ruski vođa koji je suprugu smestio u centar zbivanja.
Kritičari kažu da je nju voleo više nego svoju zemlju.
Kad je preminula, izdao je CD pod naslovom "Pesme za Raisu".
Ima strava stvari, preslušajte ga.
Svi su mislili da je Gorbačov hteo da rasturi sovjetsku državu, ali...
Ja mislim da nije.
Dobro, znao je da su promene neophodne.
Ali, mislim da je samo želeo da Savez opstane.
Vi to plačete?
Jok!
Lepo provedite raspust! Živi bili!
RUSTER
Slušajte, ako je čitaocima stalo do likova, onda su navučeni.
Na primer, sinoć sam gledao TV i kreće "Divan život".
Toliko volim lik Džordža Bejlija da sam morao celog da ga odgledam.
Šta je "Divan život"? -Zezaš me?
"Kad god zvonce zazvoni, anđeo dobije krila."
To je neki hrišćanski film? Ako jeste, neka, hvala.
Nije hrišćanski kao takav, to je božićni film...
Da, kao hrišćanski je. -Samo malo!
Kad god zvono zazvoni, anđeo dobije krila?
Da. -A šta ako si u igraonici?
To je onda čitava gomila anđela! -Samo je jedan i zove se Klarens.
Klarens? To je iz Biblije? -Iz Prve poslanice Korinćanima.
Izmišljate? Religija nije bezbedna tema.
Ne, ovaj film postoji i dao bih vam ga za domaći,
ali, danas nam je poslednji čas. Pa, u vezi sa tim,
moram da priznam
da pre nego što sam došao ovamo nisam ni pomišljao...
Izvini, Grg, imam ispit iz hemije za dva minuta.
Da, da! Samo idite! Lepo provedite raspust!
I molim vas, pišite i dalje!
Tomi!
Brate, ubijaš me!
Moraš da predaš! -Znam, znam!
Poslednju ruku tvog rada, samo mi to daj i prošao si.
Položio si čim mi predaš rad. -Brate, razbio sam se od truda.
Samo bih zaista želeo da bude dobro. Predaću ga do kraja dana?
Dobro. -Idealno!
A, da! Važna vest, položio sam sve ostale predmete!
To mi reci! -Čak sam i statistiku razbio.
Stvarno?! Šta si dobio? -Najseksi ocenu, 69 bodova!
Dođi ovamo!
D plus, lutko! -Bravo, ponosim se tobom!
Ovo je sranje!
Profan makroekonomije mi je dao B.
Nikad nisam imala manje od A. Kakav je osećaj?
Jebi se! -Jebi se ti!
Studiraš ekonomiju?
Prvi put posle tri meseca me pita nešto lično!
Izvini.
Jebote, izvinio si se Mo? Dobro si? Umireš?!
Ne, samo nisam dobro spavao. -Nici upajio noćnu jampicu?
Samo se borim s nekim stvarima. Moram na predavanje.
Mo, ne brini zbog tog B.
Ni ja nikad nisam dobio tako lošu ocenu,
ali, valjda se čovek onda oseća malo više kao ljudsko biće.
Eto njega! -Sve je opet normalno!
Ništa ne fali proseku, Mo!
Čemu uzdasi? -Ma, ništa, ništa, samo...
Ti i vojvoda od rolki idete u Viskonsin,
a onda više neću živeti s tobom i ne znam kako ću bez tebe.
Hajde, dođi ovamo!
Bićeš ti dobro. -Odakle ti to možeš da znaš?!
Hajde da to uradimo! -Dobro.
Može poljubac?
Bože, što mrzim kad pitaš! Koji je to blam! Samo me ljubi!
Znaš, mislim da mi Kejti još nije u potpunosti oprostila.
Očevi i ćerke, čoveče! Samo da si video facu mog tate
kad sam mu rekla da sa prava prelazim na poeziju.
Mogu da napravim tu facu. -Hajde!
Pesnikinja, a? To je baš kul! -Majku ti, svi ste isti!
Ćao! -Ćao!
Gotovo! Nadam se da će ti se dopasti! -Super! I ja se nadam!
I nemoj da me štediš! -Nemaš frke.
Brate, car si, Rusteru!
Izvinite! Daj, kulirajte!
On je već bio u biblioteci? -Znam da jednom jeste.
Mali te obožava. Stvarno te obožava, kao i mnogo drugih studenata.
Svi su u bedaku što odlaziš i to me strašno nervira.
Malo preteruješ, ali, hvala. Biće svi oni dobro.
Ja neću, Greg.
Rekla sam ti, nemam mnogo prijatelja ovde.
Znaš, tako mi je drago što ipak nismo spavali.
Mnoge mi to kažu.
Čudna sam s ljudima posle seksa, bez obzira kakav je seks,
pravim se kao da ih malo mrzim, pa na kraju više i ne pričamo.
Ali, volim da pričam s tobom i bilo bi šteta kad bismo prestali.
Imaš telefon? Super! -Idealno!
E, majku mu! -Šta je?
Hoću da ti dam primerak svoje knjige koja još nije izašla,
jer je prva u kojoj mi je glavni lik ženska osoba.
Daj ovamo! -Čekaj malo!
Nije knjiga o Rusteru, nisam imao uticaja na rešenje korica, pa...
Ma, dobro! Eto!
Greg, ona nema glavu! -Nije stala na korice.
Roni! -Šta?
Dođi da vidiš ovo! -Ne, ne!
U redu je, ne moraš... -Šta je bilo?
Gregu izlazi nova knjiga.
Vidite li neku ženu u ovoj biblioteci s ovakvim telom?
Ne znam i neću da proveravam!
Zadovoljna si sobom? -O, još kako!
Šta ćete za praznike?
Lili dolazi kod mene u Njujork posle Božića i idemo na Dišanovu izložbu.
Super! -I možda u par klubova,
pa da se uroljamo. Šta ja znam, izvini!
Ali, pravite se da je Dišan glavni. -Da, samo možda nećemo stići na to.
Ne znam ni ko je Dišan... -Asistentkinja si mi!
Dobro! -Dođite i vi u Njujork!
Molim te, biće super! -Volela bih, ali...
Biću u Londonu, sa Arčijem!
Dobro... -Znam, kapiram.
Ali, moram da počnem to da govorim, a da dragi ljudi ne budu razočarani.
Dobro, izvini. -Da, volimo vas!
Da! -Idemo ispočetka!
Može? Pomirila sam se s Arčijem.
Ne, ne, ne! -Fuj, perverzijo!
Niste duhovite. -Jesmo, urnebesne smo.
Greg, užasna odluka što odlaziš. -Pa...
Biću rektor ovog koledža dok Kristl ne izvuče moj leš iz ovog kabineta.
Neću to da radim! -Vala, hoćeš!
Zvaću nekoga! -Logično, krupan je čovek.
Greg, mnogo sam ljuta na tebe.
Zašto? -Digao si lestvicu za druge muškarce.
Džejk me pozvao na kafu. -Dobar je, samo ima malo problema.
A daleko prebacuje tu lestvicu!
Super! -Baš je fini i ima divnu kosu.
Ima dobru kosu. -Ponekad kad me pogleda,
ne znam da li se zamislio ili želi da me ubije.
Ali, uzbudljivo je! -Kuc-kuc!
Izvinite što kvarim trenutak. -Ti kvariš svaki trenutak.
Dobro, danas ću morati da zagrizem koji metak, što kažu,
pa mogu ovaj da izbacim iz cevi i metaforički ga sažvaćem.
Ljudi te ne podnose baš zato što tako pričaš.
Greg, mislim da ti i ja moramo da zakopamo par rovova.
Što bih to radio? -Pa...
Ne sme da se vrati tom skotu!
Bože, ne mogu da verujem da se naša ćerka miri
sa svojim prezgodnim mužem s kojim ima i fantastičan seks!
Možemo jednom u životu da se složimo oko nečega?
Slažemo se, oduvek sam mislila da je Arči jedno arogantno govance.
Moramo da je zovemo i odgovorimo.
Sećaš se doručka na koji si me naterao da idem?
Briga me, zvaću je! Šta to radiš? -Spasavam te od tebe samog.
Daj telefon! Daj telefon, Bet! -Ne dam! Ne! Ne!
I ne, i ne, i ne! A sad mi je u guzi!
Uzmi ga slobodno, al' to nikad nisi voleo.
Bet, daj, bre! -Dobro!
Uradi ono što si joj obećao da nećeš da radiš,
više neće pričati s tobom, a ja ću imati s kim na skijanje za Božić!
Hoćeš da se napijemo? -A kad neću?!
Eto, to je crvena lampica!
Mama se previše oduševljava Božićem.
Idemo u Viskonsin na pet dana, a ona pravi tri orezivanja jelke.
Previše orezivanja! Spreman da me ispratiš do kuće, zveri?
Moramo da razgovaramo. Sedi. -Što me ne gledaš u oči?
To je moj fazon. -Molim te.
Mislim da ću stajati dok ne čujem o čemu se radi.
Sjajna si žena, Sani. -Znam.
I bićeš fantastična majka.
I zapamti, biću najbolji otac Robin. -Neće biti Robin, jebote!
Još sam u braku sa Kejti i mislim da treba tome da dam šansu.
Ne želim to da slušam, molim te, prekini.
Izvini.
Znala sam da je ovo moguće, samo nisam očekivala da boli.
Stvari me obično ne bole. -Svi smo samo ljudi.
Nisam završila. Bože, koliko voliš svoj glas!
Problem je što ga volim i ja.
Ovo je greška. Da!
Biraš pogrešan put.
Dobro, saberi se. To je to.
Vidi, da ne čekamo dete, verovatno bih te odjebala,
možda bih ti isekla gume i nastavila život,
ali sutra idem za Viskonsin,
ako ideš sa mnom, budi u stanu do osam.
Neću doći, draga. -Onda si ti na gubitku.
I kajaćeš se.
Nema više vina, prelazimo na burbon, što je po meni zdravo i odgovorno!
Ja pijem samo brlju! Šta će ti ovo?
Oteo sam to i sad je moje, stara vikinška tradicija.
Uopšte ne miriše dobro. Izvini, Plavac!
Čovek se navikne na smrad. Ponekad je nosim po kući.
Onoliko si me ismevao što sam vezana za ovaj fakultet,
a sad ga i ti obožavaš! Izvini se!
Izvini, zaista ga obožavam. -Što onda odlaziš?
Da ne blamiram ćerku.
Prekini s tim, prestani da živiš tuđe živote.
Ja lično samo radim ono što me najviše usrećuje!
Svi to znamo.
Ja bih možda mogla to malo da smanjim, ali ti moraš da pojačaš.
Trudim se. Da vam sipam malo burbona u vinsku čašu, gospoja?
Dosta mi je za večeras. -A, dobro!
Moram pre odlaska da uradim nešto što mi ne da mira.
Čekaj! Dobro, kukica je još tu... Eto nje!
Iz časopisa "Forčun", jedina slika koju sam našla. Nema na čemu!
Čuvaću je zauvek! -Laku noć! -Laku noć!
I ne diraj telefon! -Ništa ne garantujem kad odeš.
Samo reci, ostaću duže. -Dobro sam. Ozbiljno, u redu je.
Siguran si? -Da, super.
Sigurno? -Ma, da!
Sigurno? -Nemoj!
Nemoj to da radiš. -Izvini.
Malo me je ponelo to što smo se igrali mame i tate, prijalo mi je.
Drugo mi je trebalo da te prebolim.
Onda možda ne treba da kriviš Kejti što se muči sa istim problemom.
Ti se to praviš da si time pokušala da mi očitaš lekciju?
Daj, bre! Ja zapravo nikad i ne znam šta tačno radim.
Ni ja. -To znam.
Tomi, pročitao sam tvoj rad. Fantastičan je!
Ne bi trebalo, ali ću reći, najbolji je u celoj klasi!
Strava, brate!
Pitao bih koji ti je omiljeni deo, ali neću da ispadne da smaram.
Pitaj slobodno!
Koji ti je najbolji deo? -Glavni lik Bun.
Primedba kako se folira da ga ne zanima šta će obući,
momentalno sam osetio da mi je taj lik blizak.
Da, jebote!
Ali, kad vidi sliku sebe kao deteta, sve se promeni.
Totalni obrt! -Tako je to sa sjajnim likom.
U dubini duše već zna ko je, ko zaista želi da bude.
Treba mu samo ta jedna sitnica da ga probudi.
Tata nam je ponudio pomoćnu zgradu,
ali, bolje da idemo u "Klaridž", pa da to bude ljudski odmor.
To bio bilo super. -Imaš spanaća na zubima.
Počela si da se pakuješ? -Nisi ga skinuo.
Da, tu je!
Sad je bolje? -Jok.
A, sad?
Ne mogu da budem s tobom!
Kako to misliš?!
Imao sam mnogo sastanaka oči u oči sa nastavnicima.
Ovo je prvi koji mi se dopao. -Drago mi je.
Večeras radim kod Arta. Svrati da se pozdraviš, drpiću ti pomfrit.
Spuner i ekipa će biti tu? -Već su otišli na raspust.
Dobro, važi, svratiću. -Ništa, vidimo se!
Kejti, sunce ti, tu si! -Jao, super, našao si me!
Tek tako zbrišeš? Hajde da popričamo. -Nema potrebe.
Da, moramo da popričamo. -Ne, ne moramo!
Ne želim više da budem s tobom. -Jer mi se spanać zalepio za zube?
Metaforički ćeš za mene uvek imati spanać u zubima.
Šta god da ti je trenutno u glavi je suludo.
Jao, izvini, povlačim reč!
Kejti, stani malo!
Volim te! Daj, ja sam samo dečko koji stoji pred tobom sa srcem na dlanu.
Aman, čuješ li ti sebe?! -Dobro, objasni mi onda!
Bez obzira šta meni bilo potrebno, ti ćeš uvek biti ti.
A to je nešto loše? -Daj, bre!
I sam u duši znaš da nisi najbolji lik. Možda i ne znaš, dobro!
Drago mi je što smo se pomirili, pa makar i samo na 36 sati,
jer sve ovo mnogo jasnije vidim sad kad sam sama to birala.
Pričala sam sa drugaricama
i brinula da će se razočarati što sam te primila nazad,
a budimo iskreni, svi koje znam i volim bi se razočarali.
Rosko ne bi! -Pas Rosko ne bi, to si u pravu.
Ali, nije stvar u njihovom razočaranju,
zapravo sam bila užasno razočarana sama sobom.
Jer mi nisi ti potreban da bih se osećala posebno.
Ne znam da li si čuo, ali, ja sam rok zvezda!
Zbog tebe sam odbacio svoj život sa majkom svog deteta.
Baš bedak.
Ali, ako ćemo iskreno, sam si to zakuvao, pa... Jok, vala!
Arči Bejtse...
Zaista se nadam da ćeš na kraju biti srećan.
To se upravo baš ostvaruje.
A, da! Hoću razvod!
Bez žurbe, znam da je ludnica za praznike. Smislićemo nešto.
Ćao, Dilan! Ostavio sam ti božićni pokloni ispred kuće.
Molim te, obavezno ga nahrani!
Hteo sam da te vodim kod "Arta",
ali ti je svetlo ugašeno, pa verovatno spavaš.
Svratiću ujutru da se pozdravimo. Dobro, vidimo se!
Život je divan, siso!
Rekoh ti da je svima stalo!
Ne znam šta da kažem.
Spuneru, što si go? -Ja sam anđeo!
Džordž i ja smo napravili krila. -Da!
Niste ni gledali film, a? -Ni pod razno!
Dodajte tom čoveku pivo! -Tako je! Idemo, Greg!
Pa, živeli!
Sani! -Moraću da ti uzmem ključ.
Sani! -Sani!
Sani, ovde je! Bogu hvala, stigao je!
Jebote, zaboravila sam! Fred i ja smo je ubacili na raniji let.
Šta? -Odavno je otišla!
Konačno je slobodna!
Jao, što si tužan! Hoćeš kod mamice?
Nećeš? Molim te, hoćeš ti da zaključaš, ja imam obaveze.
Nastaviće se.
Neću da pričam... -Roni hoće nešto da vam kaže.
Nije mi odvratna.
Žao mi je, Roni, mora da ti je to teško palo.
I jeste, hvala na pitanju.
Narode, samo hoću da vam zahvalim na toplim čokoladama.
Hvala, Darene! Hvala, Marta!
Ćao, Suzan! Kako si? -Ćao! Eto i tebe!
Što lepo mirišeš! -Dobro...
Šeron, devojka moje mame, tvoj je veliki fan.
Obožava tvoje knjige. Nije mi verovala da te znam.
Nego, da uradimo klip na brzaka za nju?
Ne mogu da... -Jebi se, Šeron! Jebi se!
Šeron, kako ste? -Ti ćeš meni koga znam?! Vidi!
Gledaj! -Ćao, kako je?!
Dobro, narode, dosta je! Dosta!
Važi, još jednom!
Zbogom!
Jednom i zauvek! -Jednom i zauvek!
Sad stvarno zbogom! -Dobro.
Ćao!
Rusteru! -Ćao!
Samo hoću da ti zahvalim na svemu.
Stvarno, promenio si mi život. -Sam si ga promenio.
Usput, nabili smo žešći račun, a ja uopšte nemam love...
Ne brini, rašiću ja to. -Hvala.
Alo, kaže da on plaća. Naručite još, uzmite još!
Hoćeš nešto da kažeš dok nisu počeli da se razilaze?
Stvarno ne bih. -Dobro.
Narode, Greg umire od želje da vam nešto kaže!
Hvala, Dilan! Dobro...
Zdravo! Ovo je sjajno iznenađenje, stvarno hvala svima što ste došli!
Veoma sam srećan...
Što imam najbolju ćerku na svetu!
Bože mili! -Evo je! Ovo je Kejti!
Znaju! -Najbolja je!
Živim od pisanja priča, veoma sam dobar u pivskom pongu...
Nego šta! -Opasan!
Neko od vas verovatno i ne znaju, ali ja sam čudak i vrlo smotan.
Šta, bre?! -Ne, znamo.
Valjda nikad u životu nisam osećao da zaista pripadam negde.
Ali, svi vi činite da se osećam kao da mi je ovde mesto.
Na tome sam vam zahvalan i nikad to neću zaboraviti.
To je moj najbolji drug! Ova ljudina!
Dolazi ovamo!
Raskinula sam, ovog puta zauvek.
Dobro!
Mila, to je tvoj život, radi ono što ti se radi.
Hajde, slobodno! -To mi reci!
Hvala ti! Hvala ti! Hvala ti!
Tako mi je drago!
Izvini. Dobro si? -Jesam.
Stvarno? -Stvarno sam dobro. -Dobro...
Što je lepo! -Da. -Baš će mi nedostajati ovo.
Ne moraš da ideš zbog mene.
Šta je?! Neću da me svaki dan zivkaš sa Floride sa onim tužnim glasićem.
"Ćao, Kejti!"
To je zastrašujuće precizno! Mila, samo bih...
Neću da ostanem i komplikujem ti život.
Da, ali to bi verovatno radio gde god da si.
Nije da grešiš.
Halo, Greg! Čekaj malo...
Nije lepo kad preko telefona čuješ takav zvuk.
Znaš da ispuštam zvukove. Šta ti treba?
Šta ako bih hteo da se vratim sledećeg semestra?
To bi bilo smešno? -Ne bi.
Obradovaćeš mnoge ovde.
Plus, nas dvojica onda možemo u poslednji zajednički podvig.
Šta ti to znači?
Tvojoj bivšoj ženi su dali moj posao, ona je novi rektor Ladloua.
Grejem mi je sad javio, sledećeg semestra počinjemo primopredaju.
Nisam...
Dobro si? -Znaš šta?
Ovo je predivno veče, Greg, a ja ću da uživam u njemu.
Srećan Božić, prijatelju!
Srećan Božić, Volte!
Prevod: Zeljan Simic