- Helló! - Szia!
Bocs, hogy késtem.
- Szia! - Semmi baj. Ülj csak le!
Én kértem neked egy lattét.
- Köszi. - De még nem hozták ki.
- Milyen volt a séta idáig? - Mi?
- Milyen volt a séta? - Nem tudom, miért vagyok ideges.
Talán azért, mert szégyelled magad,
amiért nem hitted, hogy tudom élni az életemet.
- Igen, talán ez lehet a gond. - Szerintem rám nem kellene haragudnod.
Mármint apád megkért, hogy mozgassak meg pár szálat, és megtettem.
Nem arról volt szó, hogy kiállunk egymásért?
Hát ezt te mondtad, én főleg csak enni akartam.
Jól van, kicsim, sokat gondolkodtam a viselkedésemen.
Könnyű azt mondani, hogy azért tettem, mert szeretlek, ami igaz.
Szeretlek, olyan nagyon, nagyon, nagyon.
Szerintem érti. Ugorjunk!
De nem ez a lényeg.
Én pár évig Floridában éltem, és nagyon sajnáltam magamat.
Ez mondjuk igaz.
Én...
kissé elvesztem és magányos voltam.
És meggyőztem magam arról, hogy mindent meg kell tennem azért,
hogy veled ez ne történjen meg.
Amit sajnálok.
Te mit gondolsz?
Annyira nem figyeltem, de nekem őszintének tűnt.
De azt csinálta, amit szokott, hogy kicsit savazza magát,
így bűntudatod lesz, amiért haragszol rá.
- Nem szoktam ezt csinálni. - De igen.
Oké, pár nap múlva elmész, hál' Isten.
Kihagyhattad volna, hogy "hál' Isten".
- Nem akartam. - Oké.
- Mert ez az én életem. - Oké.
És meg kell ígérned, hogy nem szólsz bele, bármit is teszek.
- Én... Jó. - Mielőtt megígérnéd,
mindenre vonatkozik. Még ha kristályfüggő is leszek.
Állítólag király, és rendezetté tesz.
Szóval ha kihullanak a fogaid, nem mondhatok semmit?
Rendben, kristályozz!
Nyugodtan!
Szia, Graham! Máris megyek.
Rendelj egy kávét, írasd a szobámhoz!
- Bacont is rendelek! - Hajrá!
Rászerveztél egy családi vészhelyzetre?
Jaj, ne, segítettünk a lányunknak! Basszus! Szerintem túléljük.
Szia!
Miért hitted, hogy ti összeilletek?
Nem hittem. De összezavar, ha valaki ilyen jó nő.
Ja, nekem mondod?
Lesz ma óra is, vagy csak lazulunk?
Nem, bocsánat, igen.
Nos, remélem, élveztétek az áttekintést az orosz történelemről.
Néhányan nem annyira. Rendben. Oké, komor arcok.
Értem. Megpróbáltam.
Manapság érthető módon árnyék vetül mindenre, ami orosz,
de azért jó pár érdekes személyiségről beszéltünk.
Gyerünk! Kedvenc orosz vezetők. Tessék!
- Nagy Péter. - Nagy Péter.
Előrelépések az oktatásban, tudományban, kultúrában.
Igen, nem csak a nevében volt nagyformátumú. Még valaki?
- Sztálin. - Érdekes.
Milliókat kivégzett a saját polgárai közül, de ez nagyon passzol, Gina.
- Köszönöm. - Most már tudja a nevem.
- Igen, tudja. - Kis picsa.
Tudjátok, ki a kedvencem? Mihail Gorbacsov.
Ilyenkor egyébként is eszembe jut,
mivel 1991 karácsonyán mondott le.
Gorbi hagyatéka a glasznoszty és a peresztrojka,
de tudjátok, miért csodáltam?
Ő volt az első orosz vezető, aki a feleségét előtérbe helyezte.
Kritikusai szerint jobban szerette őt, mint az országot.
Amikor a neje meghalt, kiadott egy CD-t, a címe: "Dalok Raiszának".
Van rajta pár sláger, ajánlom!
Mindenki mindig azt hitte,
hogy Gorbacsov fel akarta számolni a Szovjetuniót, de...
De szerintem ez nem igaz.
Mármint persze, tudta, hogy a változás szükséges.
De azt hiszem, azt akarta, hogy túlélje az unió.
Most sír?
Nem.
Kellemes ünnepeket! Minden jót!
ROOSTER 1. ÉVAD 10. RÉSZ
LUDLOW EGYETEM
Nézzétek, srácok!
Ha az olvasó törődik a szereplőitekkel, akkor végig veletek tart.
Egy jó példa. Este tévét néztem,
és épp "Az élet csodaszép" ment.
Én pedig annyira szeretem George Bailey karakterét,
hogy nem bírtam ki, hogy ne nézzem végig az egész filmet.
- Mi az "Az élet csodaszép"? - Viccelsz?
"Ha egy csengő megszólal, egy angyal szárnyat kap."
Ez egy a keresztény film? Mert akkor passzolom.
Nem, nem kimondottan keresztény.
Ez karácsonyi film, de szóval igen, akkor mégis csak az.
Nem. "Ha egy csengő megszólal, egy angyal szárnyat kap."
- Igen. - Mi van, ha épp egy játékteremben vagy?
Igen, akkor rengeteg angyalról beszélünk.
Nem, csak egy angyal van, a neve Clarence.
- Clarence? Ez a Bibliából van? - Igen, a korinthoszi levélből.
Ezt most találja ki? Mert a vallás ingoványos téma.
Nem, nem, nem. Ez egy létező film, és fel is adtam volna házinak,
de ma van az utolsó óránk.
Szóval épp ezért el szeretném mondani,
hogy mielőtt idejöttem, én nem hittem, hogy...
Bocs, Grög, két perc múlva kémia vizsga.
Jó, jó, jó. Futás, futás, futás! Kellemes ünnepeket!
És kérlek, írjatok tovább!
Tommy!
- Haver! Kikészítesz. - Hé, tudom.
- Le kell adnod. Be kell fejezned. - Tudom, tudom.
A fejezeted utolsó verziója. Csak ennyi kell, hogy átengedjelek.
Amint átadod, átmentél.
Hé, nézze, rommá írtam! Csak szeretném, ha jól sikerülne. Igen.
- Nap végén odaadom. - Rendben.
Tökély!
Ó, ja, és nagy hírem van. Meglett az összes vizsgám.
- Szép munka! - Bizony ám.
Még a stat vizsga is.
- Komolyan? - Ja.
- Hány százalék? - A legszexibb, 69.
Azta! Ölelés! Szuper!
- Kettes fölé, bébi! - Büszke vagyok!
Ez kibaszás!
A makroökonómia prof csak négyest adott!
Sose kaptam ötösnél rosszabb jegyet. Milyen érzés?
Kapd be!
Közgázra jársz?
Hűha! Három hónapja itt lakik, de most először kérdez rólam valamit.
Sajnálom.
Baszki! Bocsánatot kértél Mótól? Jól vagy? Haldokolsz?
Nem, én csak... Nem aludtam túl jól.
Kiégett tán a kislámpád?
Csak épp küzdök néhány dologgal, ennyi.
Órát kell tartanom.
Mo, a négyes is jó. Én sem kaptam soha ilyen rossz jegyet,
de talán ettől érzi magát valaki embernek.
- Itt van. - Helyreállt a rend.
Az átlagosság nem bűn, Mo.
- Mi ez a sóhaj? - Semmi, semmi, semmi. Csak...
Te meg a Garbóherceg elköltöztök Wisconsinba,
én meg nem lakhatok többé veled.
Nem tudom, hogy kibírom-e nélküled.
Gyere ide! Ölelést!
- Nem lesz baj. - Ezt még te sem tudhatod.
- Csináljuk! - Oké.
Megcsókolhatlak?
Jaj! Utálom, amikor rákérdezel. Tök kínos. Csak csináld!
Szerintem Katie még nem bocsátott meg nekem teljesen.
Apák és lányaik.
Látnod kellett volna apám arcát,
amikor megmondtam, hogy jogász helyett költő leszek.
- Olyan arcot én is tudok vágni. - Lássuk!
Egy költő, mi? Ez csúcs.
Mind baszott egyformák vagytok.
- Üdv! - Szia!
Kész is van. Remélem, tetszeni fog.
Én is remélem.
- Ne fogja vissza magát! - Isten ments, dehogy!
Maga a legjobb, Rooster.
Bocs, bocsesz! Csak nyugi!
- Járt már a könyvtárban? - Egyetlen alkalomról tudok.
Az a fiú imád téged.
Komolyan. Ahogy a többi hallgató is.
Mindenki kivan attól, hogy elmész. Tök idegesítő.
Szerintem túlzol, de köszi. Túl lesznek rajta.
Én nem, Greg.
Megmondtam, nincs sok barátom itt.
És tudod, úgy örülök, hogy nem feküdtünk le.
Ezt gyakran megkapom.
Nem, nem, furcsán viselkedem azokkal, akikkel szexeltem.
És akárhogy is ment,
mindig elérem, hogy azt higgyék, egy kicsit utálom őket.
Aztán nem beszélek velük.
De veled szeretek dumálni, és nagy kár lenne, ha ezután nem tehetném.
Van telefonod, ugye?
- Szuper. - Tökély.
- A francba! - Mi az?
Itt egy előnyomott példány az új könyvemből, amit neked szántam,
mert ez az első, ahol női főszereplő van.
- Add ide azonnal! Ide vele! - Várj, várj!
Ez nem Rooster-regény. A borító nem az én ötletem.
És...
Oké. Hát, itt van.
Greg! Nincs feje a csajnak.
Nem fért rá a borítóra.
- Ronni! - Mi?
- Ezt nézd meg! - Ne, ne, ne!
Hagyjuk, nem érdekes!
- Mi az? - Greg új könyvet írt.
Lát más nőt is ebben a könyvtárban ilyen testtel?
Nem tudom, és nem fogom megnézni.
- Elégedett vagy? - Igen, nagyon.
Szóval mi a terv a szünetre?
Lily eljön New Yorkba karácsony után,
megnézzük a Marcel Duchamp kiállítást.
- De jó! - És talán elmegyünk bulizni,
és hülyére isszuk magunkat. Mit tudom én! Bocsi.
De azt mondjátok, hogy a kiállítás a lényeg.
Ja, de lehet, hogy nem lesz rá idő.
Nem tudom, ki az a Duchamp. - Tanársegéd vagy!
- Jó, és? - Találkozhatnánk New Yorkban.
- Légyszi! Tök jó lenne! - Jó lenne, de...
én Londonban leszek. Archie-val.
- Oké. - Megértem.
De ki kell mondanom hangosan,
és örülnék, ha a szeretteim nem lennének csalódottak.
- Jó, bocsi. - Így is szeretünk.
Próbáljuk meg újra!
Oké, jó. Oké. Újra összejövök Archie-val.
- Nem, nem, nem! - Te perverz!
- Nem vagytok viccesek. - Fergetegesek vagyunk.
- Greg, rémes döntés, hogy elmész. - Hát...
Én viszont addig leszek itt rektor,
amíg Cristle ki nem vonszolja a holttestemet az irodából.
- Nem vonszollak ki. - De igen.
- Csak hívnék valakit. - Érthető. Nagydarab.
Greg, nagyon haragszom rád.
- Miért? - Túl magasra tetted a lécet a pasiknál.
Jake elhívott kávézni.
Hát, rendes fickó, de voltak gondjai.
És jócskán megugrotta a lécet.
- Örülök. - Kedves velem, és tetszik a haja.
Menő a haja.
Ha rám néz, nem tudom, hogy csak elkalandozott-e,
vagy meg akar ölni.
De izgalmas.
Kipp-kopp.
Bocsánat, nem akarom elrontani a pillanatot.
Te mindent elrontasz.
Oké.
Úgy látom, ma le kell nyelnem pár keserű pirulát,
szóval elő is veszek egyet,
és metaforikusan elrágom.
Azért utálnak, mert így beszélsz.
Greg, ideje helyrehozni a viszonyunkat.
- Mégis minek? - Hát...
Nem mehet vissza ahhoz a seggfejhez!
Uramisten! Nem hiszem el, hogy a lányunk végre kibékül
a baromi jóképű férjével, akivel nagyon szeret szexelni.
Fújhatnánk egy követ egyszer az életben?
De hát egy követ fújunk!
Archie szerintem is egy arrogáns szarkupac, mindig mondtam.
Felhívom Katie-t, lebeszélem erről.
Te nem voltál ott a mai reggelin, amire elrángattál?
Nem érdekel. Hívom.
- Mit művelsz? - Megmentelek magadtól.
- Add ide! - Nem.
- Kérem a telefont, Beth! Beth! - Nem, nem!
Nem, nem és nem. És már a fenekemben van.
Vedd el, ha tudod, de ezt a műfajt nem szeretted.
- Beth, ne már! - Jó.
Tedd meg az egyetlen dolgot, amit megígértél, hogy nem fogsz!
Így többé nem áll veled szóba,
és lesz sípartnerem karácsonykor.
- Be akarsz rúgni? - Naná, mindig!
Ez aggasztó.
Anyám szörnyen izgatott a karácsony miatt.
Öt napot leszünk Wisconsinban,
de három fadíszítő bulit akar tartani.
Szerintem túlzás. Hazakísérsz, te macsó?
Beszélnünk kell.
- Leülnél? - Miért nem nézel rám?
- Ezt én szoktam csinálni. - Kérlek!
Inkább csak állok, míg ki nem nyögöd, mi a baj.
- Csodás nő vagy, Sunny. - Tudom.
Fantasztikus anya leszel.
És ígérem, hogy jó apja leszek Robinnak.
Nem lesz Robin, bassza meg!
Katie még a feleségem,
és úgy érzem, végig kell csinálnom.
Én nem akarom hallani ezt. Kérlek, hagyd abba!
Sajnálom.
Tudtam, hogy ez is benne van, de nem hittem, hogy fájhat.
- Általában nem fáj semmi. - Te is ember vagy.
Nem fejeztem be. Jaj, imádod a saját hangodat!
És az a baj, hogy én is.
Ez nagy hiba.
Igen.
Rosszul döntesz.
Összeszedem magam. Ennyi.
Ha nem születne gyerekünk, elküldenélek a picsába,
kiszúrnám a kerekeidet, és kész.
De Wisconsinba megyek holnap,
és ha mégis jönnél, légy a lakás előtt nyolckor!
- Nem leszek ott, picim. - Az a te bajod.
És meg fogod bánni.
Elfogyott a bor, szóval jöhet a bourbon,
ami egészséges és jó döntés.
Én csak házi szeszt iszom. Miért van ez itt?
Mert elkaptam, és már az enyém, a viking hagyomány szerint.
Hát, nincs valami jó szag benne.
- Hát... - Bocs, kékhasú!
A szagot meg lehet szokni. Néha felveszem idebent.
Régen annyit piszkáltál, amiért szerettem ezt az iskolát,
és most te is imádod.
Kérj bocsánatot!
Nagyon sajnálom. Tényleg imádom.
Akkor miért mész el?
Mert a lányom útjában vagyok.
Ezt abba kell hagynod. Nem élhetsz másokért.
Én, személy szerint, mindig azt teszem, ami boldoggá tesz.
Jól tudjuk.
Van, aki szerint kevesebbszer kéne csinálnom,
de neked egyértelműen többször.
Igen, próbálkozom.
Tölthetek bourbont a borospoharába, hölgyem?
- Inkább visszavonulok. - Oké.
De valamit meg kell tennem, mielőtt megyek.
Ez már régóta zavar.
- Pillanat! - Most mit...
Oké, még itt az akasztó. Itt is van.
A "Fortune" magazinból van, nem találtam másik képet. Szívesen.
Nagy becsben fogom tartani.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Fel ne hívd Katie-t!
Semmire nincs garancia, miután elmész.
- Csak kérned kell, és maradok. - Jól vagyok. Komolyan, jól vagyok.
- Biztos. - Igen, jól vagyok.
- Biztos? - Igen.
- Bizti? - Ne!
- Oké. Bocs. - Ezt ne csináld!
Elkapott a hév, mert papás-mamásat játszottunk.
Örültem neki.
Nehéz volt túltennem magam rajtad.
Akkor talán nem kéne olyan szigorúnak lenned Katie-vel,
amiért ugyanezzel kínlódik.
Tényleg eljátszod, hogy az előbb csak meg akartál leckéztetni?
Ugyan már! Soha nem tudom, mit miért teszek.
- Én sem. - Na, azt tudom.
Tommy, olvastam a beadandód. Fantasztikusan írsz!
Nem mondhatnám ezt, de kimondom.
Ez a kurzus legjobb írása.
Ez tök király!
Érdekelne, mi a kedvenc része, de nem kell elmondania.
Én rákérdeznék.
- Mi a kedvenc része? - A főszereplő, Boone.
Az a sor arról, hogy úgy öltözik, mintha nem érdekelné, pedig de.
Ott úgy éreztem, már tudom is, milyen ez a srác.
Ez kurva jó!
De aztán, amikor meglátja a gyerekkori fotóját,
minden megváltozik.
- Más színt kap. - Ez a jó karakter titka.
Legbelül már tudják, hogy kicsodák, és kik akarnak lenni.
Csak egyetlen apróság kell, hogy felébredjenek.
Apám felajánlotta a vendégszárnyat,
de inkább menjünk a Claridge's-be,
hogy luxusnyaralás legyen. Szuper lesz.
Spenótos a fogad.
- Összepakoltál már? - Még mindig olyan.
Ó, igen.
- Na, most? Jó már? - Nem.
Most?
Nem lehetek veled.
Hogy érted?
Sokszor volt értékelésem a tanáraimmal.
- De ez az első, ami tetszett. - Örülök.
Este a kávézóban melózom.
Ugorjon be elköszönni! Lopok sült krumplit.
- Spoonerék is ott lesznek? - Nem, már elhúztak a szünetre.
Oké. Jó, beugrom.
- Szuper. Este tali! - Rendben.
Katie! Hát itt vagy!
De jó, megtaláltál.
Nem hagyhatsz faképnél egy ilyen után.
- Beszéljünk! - Szerintem ne.
- De igen. - Nem, nem.
- De igen. - Nem akarom.
Már nem akarok veled lenni.
Azért mert spenótos volt a fogam?
Mindig spenótosnak fogom látni a fogad, nem szó szerint.
Oké. Bármi is zajlik most benned, az kész őrület.
Bocs, akkor mégis visszaveszlek.
Katie, elég, elég, elég!
Szeretlek.
Kérlek, én csak egy fiú vagyok, aki itt áll, nyitott szívvel!
- Uramisten! Nem hallod magad? - Jó, akkor világosíts fel!
Nem számít, hogy mire van szükségem, te sosem fogsz megváltozni.
- És az rossz? - Ne már!
Legbelül, te is tudod, hogy nem vagy jó ember.
Akkor mégsem. Oké.
Amúgy örülök, hogy újra összejöttünk,
még ha csak harminchat órára is,
mert amikor én döntöttem, minden világos lett, érted?
Beszéltem a barátaimmal,
és annyira aggódtam, hogy csalódni fognak bennem, ha kibékülünk.
És, őszintén, mindenki, akit szeretek, csalódna.
Roscoe nem.
Ja, Roscoe, a kutya, nem. Ebben igazad van.
De nem az ő csalódásukról van szó.
Az az igazság, hogy én csalódtam magamban.
Mert nem tőled kell jól éreznem magam.
Nem tudom, hallottad-e, de rocksztár vagyok.
Szabotáltam az életemet a gyerekem anyjával. Érted.
Hát bocs.
Bár igazság szerint, te kezdted el ezt az egészet, szóval...
Tudod mit? Nem.
Archie Bates!
Remélem, hogy megtalálod a boldogságot.
Ez átjött, igen.
Ó, és el akarok válni.
Nem sürgős, az ünnepekkor nagy a pörgés.
Majd megoldjuk.
Szia, Dylan!
Hagytam egy apró karácsonyi ajándékot a házad előtt.
Kérlek, ne felejtsd el etetni!
El akartalak hívni a kávézóba,
de sötét van nálad, már biztos alszol.
Majd reggel beugrom elbúcsúzni. Jól van. Szia!
Az élet csodaszép, faszikám!
Mondtam, hogy fontos vagy.
Szóhoz se jutok.
- Spooner, hol van a pólód? - Angyal vagyok.
George-dzsal csináltunk szárnyakat.
- Nem láttátok a filmet, mi? - Nem. Kurvára nem.
- Adjátok oda a sörét! - Ez az! Gyerünk, Greg!
Egészségünkre!
- Sunny! - Vissza kell adnod a kulcsot.
- Sunny! - Sunny!
Sunny, itt van! Hál' Istennek, ideért!
Baszki, majd' elfelejtettem. Freddel feltettük egy korábbi gépre.
- Hogy? - Órákkal ezelőtt elment.
Végre szabad!
De szominak tűnsz! Szóljak anyucinak?
Ne?
Bezárnál, miután elmentél? Nekem most dolgom van.
Szép munka, igen.
ART'S BÜFÉ
Még folytatjuk.
- Nem akarok beszélni róla! - Ronni mondana valamit.
Nem utáltam.
Ronni, sajnálom, nehéz lehetett kimondani.
Az volt, köszönöm.
Srácok! Én csak meg akartam köszönni a forró csokikat.
Köszi, Darren! Köszi, Marta!
- Szia, Susan! - Szia!
- Hogy vagy? - Hát itt vagy!
- Jó illatod van. - Oké.
Anyám barátnője, Sharon, nagy rajongód.
Imádja a könyveidet. Nem hiszi el, hogy ismerlek.
Na mindegy. Felveszünk neki egy videót?
- Miért nem... Mindegy. - Baszd meg, Sharon! Baszd meg!
- Sharon, hogy vagy? - Ne te mondd meg, kit ismerek!
- Helló! Mi újság? - Nézd!
Oké, srácok. Elég lesz! Ennyi elég!
Oké, még egyet!
Ég veled!
- Most már végleg. - Most már végleg.
- Oké. Tényleg búcsúzom. - Oké.
Szia!
- Rooster! - Szia!
Én csak meg akartam köszönni mindent.
Komolyan, mert megváltoztatott.
Ez a te érdemed.
Ja, és jó nagy lett a cech, és egy fityingem sincs.
- Semmi baj. Kifizetem. - Igen? Kösz!
Hé, azt mondta, mindent kifizet. Igyatok még, igyatok!
Hé, nem mondasz valamit, mielőtt mindenki lelép?
- Nem, inkább nem. - Oké.
Emberek! Greg nagyon szeretne beszédet mondani.
Köszi, Dylan!
Oké.
Sziasztok! Jól megleptetek.
Nagyon örülök, hogy itt vagytok.
Szerencsés vagyok...
mert nekem van a legcsodásabb lányom.
- Ó, jaj! - Itt is van, ő Katie.
- Ismernek. - Ő a legjobb.
Én könyveket írok,
és nagyon-nagyon jó vagyok sörpongban.
- Az tuti! - A legjobb, igen!
Egyesek talán nem tudják,
de én nagyon esetlen és zavart vagyok.
- Mi? - Ja, ezt tudtuk.
És talán még sosem éreztem, hogy tartozom valahová.
De itt úgy éreztem, idetartozom.
És ezért hálás vagyok.
Sosem felejtem el.
Ő a legjobb barátom! Bizony.
Gyere ide!
Kitettem.
Most már végleg.
Oké.
Kicsim, ez a te életed. Azt teszel, amit akarsz.
- Ne fogd vissza! - Igen! Igen!
Köszönöm! Köszönöm! Köszönöm!
Olyan boldog vagyok!
- Ne haragudj! Jól vagy? - Igen.
- Biztos? - Igen. Nagyon jól.
Oké, oké.
- Milyen szép! - Az.
Hiányozni fog ez a hely.
Hát, miattam ne menj el!
Mi van?
Nem akarom, hogy naponta a szomorú hangodon hívogass Floridából.
"Szia, Katie!"
Ez ijesztően pontos volt.
Kicsim, én...
Nem akarok itt maradni és bonyolítani az életedet.
Jó, de ezt bárhonnan megtennéd.
Ebben nem tévedsz.
Szia, Greg! Várj egy percet!
Nem szerencsés telefonon ilyet hallani.
Én ilyen vagyok, Greg. Te is tudod. Mit tehetek érted?
Mi lenne, ha visszajönnék a következő félévre?
- Nevetséges ötlet? - Nem.
Mert sokakat boldoggá tennél itt.
Sőt, az lenne az utolsó közös bulink.
Ezt hogy érted?
Az exnejed kapta az állásomat. Ő lesz az új rektor a Ludlow-n.
Graham most szólt.
Indul az átmeneti időszak jövőre.
Én nem...
Hogy viseled?
Hát, tudod, mit?
Gyönyörű esténk van, Greg. És akkor is ki fogom élvezni.
Boldog karácsonyt!
Boldog karácsonyt, Walt!
Magyar szöveg: Kopányi Vanda Iyuno