Ce urmează? Referatul la istorie. Te ajut mai târziu la el.
La Spaniolă ai obținut amânare?
- Scuze, poftim? - Măiculiță!
Spooner, trebuie să-l ajuți cu proiectul la Spaniolă.
Și ai examen la Statistică luni. JD?
- Țâțosul. - Du-te naibii!
JD te ajută cu examenul la Statistică.
Bun, trebuie să plec. Spor!
- Mulțumesc, Rooster. - Pa, ”Grg”!
Cred în tine!
- Luăm o pauză de iarbă? - Ți-am luat-o înainte.
Bună, băieți!
Mulțumesc că-l ajutați pe Tommy.
Acum așezați-vă la loc, treceți la treabă, altfel vă rup capul.
- Mamă! - Tommy a avut 7 kg la naștere.
M-a sfâșiat de la vagin la rect.
Nu am trecut prin asta doar ca să pice.
- Da, doamnă! - Da.
Grozav! Te iubesc, puiule!
Te iubesc.
- Ce căcat a fost asta? - Chiar i-ai rupt vaginul?
Mucles!
Știu că avem o prezentare azi,
dar mi-e greu să predau când vă giugiuliți așa.
Nu răspund pentru ce se întâmplă când se stinge lumina.
Te contrazic, George.
Sigur. Pa, iubire!
- Salut! - Bună!
Ești gata să te simți mai bine?
- Normal că da! - Bun așa.
De azi îmi repun viața pe picioare.
Bicicletele sunt destul de departe. Ţi-ai pus casca prea devreme.
Nu-mi pasă.
Puneți-o și tu ca să nu mă simt aiurea.
- Să-i dăm bătaie! - Da!
- Ce faceți? - Salutare!
Trebuie să vă spun ceva.
A fost o decizie dificilă,
dar refuz oferta de la Biotecha.
O să rămân aici, cu Archie.
Trebuie să rumeg informația.
Ți-a zis?
Nu e cea mai mare prostie pe care-ai auzit-o?
Rumeg.
Bine.
Rumegă, Walter!
Sincer, îmi plac noile veste.
Echipamentele de cauciuc mi s-au potrivit mereu.
Sunt gata.
Așa, să te văd!
Te sprijin.
Trebuie să faci cum e mai bine pentru tine.
Mulțumesc.
Ce căcat?
Calmează-te, n-am terminat.
Tu trebuie să fii sigură
că Archie îți este la fel de devotat cum îi ești tu.
- Ai priceput? - Bine.
- Altfel îl omor. - Și eu.
Afurisită Rusia, al naibii Stalin!
Băga-mi-aș picioarele!
Bună, Archie, e un moment bun?
Mereu e momentul bun. Mi-ar prinde bine o pauză.
Oricum trebuie să mă mișc, să-mi pun sângele în mișcare.
Trebuie să mișcăm umerii, vrei și tu?
Nu, sunt bine. Ai anulat orele din ultimele două zile.
Scuze, da. Din cauza unui termen la carte.
Și am lucrat la ea în ultimele 36 de ore, deci...
Am scos-o cumva la capăt.
Ai băut vreodată Celsius? Un student m-a convins să încerc.
Îmi aduce aminte puțin de cocaină.
Senzația pe care o ai de la cocaină, dar nu aia nasoală.
E partea când e distractiv și cunoști oameni...
Nu-mi vine să cred că e permisă pentru copii. Nu face bine.
- Nu cred că e permisă. - Inima îmi...
Îmi bate foarte repede, e...
Auzi?
O să plec.
Nu-ți mai anula ore.
Parcă aș avea un club de noapte în mine. Știi ce zic?
Succes cu cartea!
Ce faci? Du-te-n mă-ta!
Ia uite-l!
Care-i faza?
Le-am zis băieților că vin să te văd.
Le e dor de tine.
- Pe naiba! - Serios!
Mai știi când ai făcut pipi pe gheață?
- Aș vrea eu. - Încă se vede.
De câte ori trec peste pată, îi văd zâmbind puțin.
Ce drăguț!
Mulțumesc că mi-ai spus.
Cum merge cu recuperarea?
Destul de bine. Cristle m-a ajutat mult. Mi-a găsit un loc excelent.
- Grozav! - Da.
Îmi petrec tot timpul în terapie de grup sau jucând blackjack online.
De când nu mai beau, am descoperit lumea jocurilor de noroc.
- E și o parte bună. - Sună bine.
Da, oameni de treabă.
- Greg pleacă în câteva zile. - Exact.
Și voiam să văd
dacă vei putea să revii ca antrenor după vacanța de Crăciun.
Programul ține opt săptămâni.
- Ar trebui să-l termin. - Da.
Dar, pe de altă parte, nu sunt molâu.
Am un demon în mine care strigă:
”La naiba! Să-i dăm bătaie!”
- Poate nu asculți demonul. - Nu cred că e bine să-l asculți.
O să vorbesc cu Walt
și o să vedem dacă te poate înlocui cineva până vei fi pregătit.
Da, mulțumesc.
- O să plec. - Bine, pa!
- Mersi! - Pa!
Pariez 50 de dolari că ajunge sus, se răzgândește și vine înapoi.
Nu cred că e bine să înlocuiești alcoolul cu jocurile de noroc.
- Doamne! Ești maică-mea? - Nu.
Ce, ești mama? Ai țâțe și nu m-am prins eu?
- O să plec. Bun. - Haide!
- Dumnezeule! - Ce este, frățioare?
Mă documentam despre Al Doilea Război Mondial.
- Știi cine e nașpa? Germania! - Ar trebui să-ți notezi.
Am primit mesaj de la mama ta. A zis că vă vedeți mâine la cină.
E la Boston. M-am gândit că ar fi frumos să vină
să-mi spună că bărbații nu sunt importanți și că sunt slabă.
Sună distractiv.
Ce-avem acolo?
Midway e locul în care a avut loc Bătălia de la Midway.
Nu are sensul de ”mijlocul războiului”.
- E derutant. - Nu e.
L-am văzut pe Archie azi.
Își vede de viață. Încă mă afectează.
- M-am săturat de mine. - Nu fi atât de dură.
O să-ți revii mai repede ca mine.
Da, dar să-mi refac viața nu presupune doar plimbări cu bicicleta, nu?
Am niște Adderall dacă vrei.
- Nu! - Poate.
Sau mai e și programul de titularizare al lui Dylan.
- Locul meu e în campusul ăsta. - Ești o profesoară grozavă!
- Chiar sunt! - Da.
- Știi de ce? - Nu, te rog.
O s-o spun. Ești o vedetă!
Și ai spus-o.
Nu-i place și spun asta mereu.
Știi ceva? Dă-o naibii! Chiar sunt vedetă!
- Așa e! - Și știi ceva? Sunt super deșteaptă.
Ești super deșteaptă!
Vezi? Pot să fiu distractivă când vreau.
Numai că nu vreau asta așa des.
În plus, sunt atrăgătoare în stilul fata-din-vecini.
Întreabă-l pe el!
Ești cea mai frumoasă fată din lume.
Vezi cu ce mă confrunt? Răspunde-mi tu!
Bine, eu...
Se poate să te fi văzut pe o listă cu cei mai sexy profesori de la Ludlow.
- Pe ce loc eram? - Patru.
- În primii cinci! - Bun așa!
- Da! - Clar! Primii cinci!
Pe patru. Frumos!
Bună dimineața!
Cred că toți ați avut o noapte lungă
cu proiectul de ultimă oră pe care vi l-am dat,
dar, când participați la cursul meu pentru avansați,
trebuie să vă dedicați în totalitate măreției istoriei lumii.
Cu asta în minte, ce părere aveți despre cartea mea?
Am citit doar primele 600 de pagini.
E-n regulă, Ruben. Să sperăm că eu n-o să fiu lipsit de vlagă
când îți voi evalua teza.
Sper că reușesc s-o citesc până la final.
Vreau păreri! Nu vă abțineți!
Ce spuneți?
Știu că e non-ficțiune, dar stilul e aproape poetic.
- Mă duce cu gândul la Pușkin. - De fapt, asta am vrut.
Pușkin. Mersi, Eli! Foarte bine!
Și n-ar strica să se mai reducă textul pe ici, pe colo.
Aș spune
că lungimea este justificată la o carte de calibrul ăsta.
Poate nu chiar atâta lungime.
Ia uite cine vorbește din nou!
Cuiva îi place să se audă vorbind.
Dați-mi-le înapoi! Deja am trimis-o la editor.
Dacă ai trimis-o deja, de ce ne-ai pus s-o citim?
Fiindcă v-am considerat, greșit, colegii mei intelectuali.
Nicio grijă, e mereu nevoie de paznici și de DJ.
Acum plecați!
- Abia a început ora. - Haideți odată!
COLEGIUL LUDLOW
La ce mă aștept de la niște copii cu cortexul prefrontal nedezvoltat încă?
Cortexul prefrontal controlează impulsurile și luarea deciziilor.
- Nu gândirea critică. - Știam.
Știu că complimentele te motivează,
dar oamenii geniali nu au nevoie să li se spună că sunt geniali.
Și cum să știe?
Nu-mi stă bine cu nesiguranța asta. O să scap de ea.
S-o dau și din partea asta.
- E și acolo? - Și-a revenit!
Oricum, e bine.
Și cineva mi-a zis că casa asta va fi disponibilă semestrul următor.
Privește noua noastră casă!
- ”A noastră”? - O să avem un copil, buburuză!
Robin sigur o să vrea să stea cu mama lui.
Tot nu-mi place ”Robin”.
Cine stă acolo acum?
Cineva care a umplut locul cu voie bună.
M-am văzut cu președintele bordului și omului îi place bicicleta!
Din păcate, și-a zdrobit toate oasele de la mâna dreaptă!
Nu te aud.
Așteaptă să intru în încăpere înainte să vorbești.
Că bine zici.
Cum și-a rupt mâna? A căzut?
Deci m-ai auzit.
M-ai prins.
Ai o voce puternică și nu e nevoie să fim vreodată în aceeași încăpere.
Din păcate, când vorbeam cu Graham
despre un nou antrenor interimar pentru hochei,
a zis că programul de hochei e o povară de care se poate scăpa.
Nu se poate! Pe bune!
Băieții au muncit mult. I-ar distruge.
Știi ceva? Suntem mai buni.
Spune-i lui Graham să vină la meci mâine. Jucăm cu Pruitt.
Cred că o să le dăm de furcă.
Să sperăm.
Am încercat să-l conving
că nu toate deciziile trebuie să se bazeze pe aspectul bugetar
și a râs atât de mult că și-a fisurat un dinte.
- Pare a fi un om fragil. - Are 80 de ani.
Asta nu înseamnă că-ți cad dinții când râzi.
Scuze, dar le-ai spus tuturor
despre ideea cu titularizarea rapidă a profesorilor.
A fost greșeala ta.
Îmi place entuziasmul ăsta.
Acum sunt proactivă.
Bine, dar am oră.
Mai sunt două minute.
Aseară am combinat tequila cu clipurile cu soldați care-și surprind copiii,
deci trebuie să-mi dau seama ce predau azi.
Nu durează mult. Te rog!
- Bine, spune-mi! - Bine.
Acum avem un singur profesor de istoria artei titularizat
și singurul lui curs se numește ”Nuduri”.
- Lumea se îndoiește că e un curs de artă. - O să verific.
Am deja două articole publicate în ziarul pe octombrie,
am vorbit cu un custode de la ICA Boston,
care poate aduce lucrări contemporane la Muzeul Cabot.
Și sunt o profesoară grozavă. Ce părere ai?
Ești o candidată perfectă pentru titularizare.
- Cinci ani? Și zici că e program rapid? - De regulă durează mai mult.
De ce îi strici cheful?
Ignoră-l! Sunt mândră de tine!
- Mersi, mamă! - Cu plăcere.
Mereu te-ai priceput să-mi spui lucruri din astea.
- Îmi pare rău că taică-tău nu se pricepe. - Foarte drăguț.
Te iubește, dar nu știe cum s-o arate.
- Urăsc când faci asta! - Înțelegi, nu?
Mă duc la antrenamentul de hochei. Fiți nesuferite!
- ”Să fim nesuferite.” - Ce morocănos e!
Vă iubesc și o să vă iubesc mereu, deși sunteți răutăcioase!
Cum se mai simte?
- Foarte bine. - Da?
A dat jos poza cu tine, slavă Domnului!
- Poftim? - Da, știu.
Bine!
Mamă, nu!
- Ce? - Haide!
În sfârșit te lasă în urmă.
Nu, scumpo.
Nu mă lasă în urmă, fiindcă nimeni nu reușește s-o facă.
Nu râd.
Nu poate o femeie să-și dorească ca fostul soț s-o adore toată viața?
- Isuse, mamă! - Nu e corect, nu?
- Mă duc la muncă. - Nu e o atitudine sănătoasă?
- Mamă! - Îmi dau silința.
Sunt afurisită!
Găsește mijlocașul! Cine e?
Trage, DJ!
Trage!
Da!
Credeți în minuni?
Frumos! Bun, veniți încoace!
Bravo!
Nu vreau să vă faceți griji pentru Brad.
Știu că a curs mult sânge, dar se pare că n-a fost lovit.
Pățește asta când are emoții.
- Brad, te simți bine? - Da.
Mâine jucăm cu Pruitt și sunt buni. Dar eu sunt încrezător.
Voi cum vă simțiți?
- Speriați. - N-aveți motive.
Ultima oară mi-au spart dinții.
Ăștia sunt placați.
Lucas, partea bună e că arată excelent.
Pruitt e o echipă bună.
Sunt mai rapizi ca noi și mai masivi.
Îl au pe numărul 49.
Tipul ăla are ditamai mustața.
Probabil joacă hochei doar seara
ca să se elibereze de furia violentă
pe care o adună în timpul zilei, lucrând la docuri.
Mi-am găsit prost momentul ca să-mi pierd șirul.
Știu că nu vă spun asta des, dar vă iubesc, băieți!
Cui îi pasă? Nu-i dădăci. Ești antrenorul lor, nu bona!
Donnie, e un antrenament cu ușile închise.
Nu și pentru mine. Am insignă.
La cinema. Am insigna la cinema.
Am fost aseară
la a 15-a aniversare a lui Am Cumpărat o Grădină Zoologică.
- Eu nu l-am văzut. - Aoleu! Mie mi-a schimbat viața.
Știai că poți să cumperi o grădină zoologică?
E inspirat din fapte reale.
Îl știi pe Mat Damon?
- Îmi place! - E extraordinar pe ecran!
Și să vezi ce animale au!
- O să-l văd și eu. - O să-mi mulțumești.
Dar băieții ăștia n-au nicio șansă
dacă se poartă ca niște fetițe!
- Mersi, Donnie! - Sigur!
Nu credeam că o să spun asta, dar sunt de acord cu agentul Donnie.
N-o să câștigați meciul
dacă vă purtați în continuare ca niște fetițe.
În primul rând, nu am fost primul care le-a spus ”fetițe”.
Primul a fost un polițist local
cu care discutam despre un film obscur cu Matt Damon.
Cumpără o grădină zoologică.
Nu e în regulă să asociezi sexul feminin cu slăbiciunea.
Sunt complet de acord.
Dacă iei fetițe de 4, 5 ani
și le pui pe gheață cu o echipă masculină de hochei
vor fi ucise.
Nu nu vreau să spun că pierd, ci că vor muri pe bune.
E editoarea mea, Brenda, trebuie să răspund.
Salut, Brenda!
Spune-i Brendei că toți cred că ești nasol!
Nu mă așteptam să mă suni atât de repede.
Doar nu e o carte de 180 de pagini cu un tip pe nume Rooster
care împușcă oameni în față și face sex.
Se mai întâmplă și alte chestii.
Haide, neastâmpărato, ce părere ai?
Este...
E excelent!
Grozav!
Puteam la fel de bine să spun: ”Nu jucați ca niște băieței!”
O să-mi lipsească asta, Greg.
Și mie.
Cum adică n-o publici?
Nu poți lua decizia doar după câteva capitole.
Cuiva de aici i-a plăcut atât de mult
încât a citit 600 de pagini aseară.
Da, sigur.
Mă emoționează vestea. O să te sun eu.
E Brenda.
Da.
Pa!
Deci?
- I-a plăcut! Normal. - Bravo!
- Da. - Da, haide! Îmbrățișează-mă!
Da!
Ești autorul unei cărți!
Nu puteam să prevăd.
Mama ta a trecut să mă vadă azi-dimineață.
Îi spui că mi-a făcut plăcere s-o văd?
Desigur! Să fac în așa fel încât să pară sincer?
Aș aprecia asta.
Am citit recomandările lui Dylan.
În loc să aștepți cinci ani,
ce-ar fi să fii titularizată pe post într-un singur an?
Vorbiți serios?
Întotdeauna.
Mulțumesc, domnule! Nu veți regreta.
Cred în tine.
Bună, Cristle!
Când a venit mama aici, s-a discutat cumva titularizarea mea?
Dacă spun că da, ai fi fericită sau tristă?
Fericită.
Graham, dacă folosești bicicleta, trebuie să promiți să ai grijă!
Îmi pare rău. Dacă sunt pe o bicicletă ca aia, o să sar peste obstacole.
Să discutăm puțin despre mine. Vreau să-mi încep următorul capitol.
Numele meu e pe clădirea asta.
- Mamă? - Da! Bună!
Când termini, putem vorbi puțin?
Desigur.
Ți s-a părut și ție că e de rău augur?
Băieți, luați loc!
Atenție!
Înainte să-i batem pe Pruitt...
Da, am spus că-i batem pe Pruitt.
m-am gândit că ați vrea să-l ascultați pe un vechi prieten.
Băieți!
Salut! Excelent!
Foarte tare!
Aoleu!
Ați crescut atât de mult!
Greg mi-a zis că sunteți puțin pesimiști.
Voiam să vă spun că,
dacă eu pot să-mi refac viața mea de rahat,
sunt convins că puteți să le rupeți capul celor de la Pruitt!
- Exact! - Da!
Chiar puteți să-i rupeți! Deci ieșiți pe gheață...
Stai așa, Greg.
Am șansa să-mi descarc sufletul.
- Nu trebuie... - Da. Lucas!
Mai știi că mi-ai zis
că medicamentele pentru ADD nu-și mai fac efectul?
Ei bine, și-l făceau.
Le zdrobeam și le trăgeam pe nas dimineața ca să mă dau jos din pat.
- Și eu ce pastile luam? - Tablete de curățat acvariul.
Bine, mulțumesc, dle antrenor!
- Apreciez. - Mai am.
- Nu! - Sam!
- Mai știi când ți s-a furat bicicleta? - Da.
Ți-am zis că DJ o ochea de vreo două săptămâni,
și că zicea că ar fi foarte tare
să fure de la un prieten?
Eu am luat-o.
Am schimbat-o pe un bax de cocktailuri la doză.
Bun. Băieți, ar fi foarte sănătos să vă reluați prietenia.
Cum a zis el. Sincer, dacă îi mai lipsește ceva cuiva,
am luat multe lucruri și nu le mai știu pe toate. Ca lănțișorul ăsta.
A fost mult prea mișto ca să-l vând. Uită-te și tu, e de aur!
- E frumos. - Al cui e?
Neil, serios? E o cruce. Eu credeam că ești evreu.
Bun, Brad!
Ești singurul pe care l-am ajutat.
O mai știi pe masteranda cu care te vedeai și care te-a părăsit?
Asta fiindcă i-o trăgeam eu.
Și fata avea probleme, deci poți să-mi mulțumești.
Bun, băieți! Pe ei! Dați totul!
- Mersi, dle antrenor! - Cu plăcere!
Bun, haideți să ne distrăm!
Ce entuziasm!
Bravo, Bobby!
Măiculiță!
Haideți!
Bine, bine.
Bune mișcări!
Haideți! Da!
Fraiere!
E doar un băiat...
Opriți-vă! Gata!
La dracu'! Dă-i borșul!
Are mâna ruptă?
Rupeți-i în două!
Hai, DJ!
Da!
Bravo, băieți!
- Ludlow! - E cel mai tare meci!
Ăla era fiu-meu! Fiu-meu a înscris!
Ridicați mâna dacă a înscris fiul vostru!
De ce te bagi în problema cu titularizarea?
Știi cât am încercat să ies din umbra ta!
Scumpo, dacă vrei să-ți cer scuze că sunt mama ta,
nu am de gând s-o fac. Ți-am dat multe chestii mișto.
Ditamai creierul, păr superb, suficienți pistrui.
- Sunt prea mulți, uneori îi acopăr. - De ce să-i acoperi?
Știu că am obținut interviul aici fiindcă sunt fiica ta,
dar am obținut singură postul.
- Nu l-am obținut singură, nu? - Sigur știai.
Nu știam.
Aveai 29 de ani, n-aveai experiență și ți s-a oferit o catedră.
- Cum crezi că s-a întâmplat? - Am fost bună la interviu.
Eram îmbrăcată frumos. Doamne, ce toantă sunt!
- Nu ești toantă. - Ba da.
- Sunt cea mai toantă de pe planetă. - Nu. Poate naivă.
- Asta se duce cu vârsta. - Isuse!
Măiculiță! Ai furat cocoșul! Tare!
Nu, nici măcar asta n-am făcut-o singură.
Am crezut că le-am făcut singură
fiindcă sincer, nu ai fost foarte implicată în viața mea.
Nici măcar implicată puțin.
- Nu te judec. - Mă judeci puțin.
Da, așa e.
Știi ceva? În apărarea mea, nici măcar n-a fost id...
Nu contează.
A cui idee a fost?
- Rooster! - Bine, bine!
- Rooster! - Bine, gata!
Mai încet!
Sunt mândru de voi, ați făcut treabă bună.
Nu, stați puțin!
A fost doar un meci. Nu uitați, da?
Dar e cea mai tare zi din viața mea!
Rooster!
M-ai speriat! Am câștigat, scumpo!
Am câștigat.
Cum ai putut?
Nu știu. Cred că am avut noroc.
Sunt convins că n-o să mai câștigăm. Ce este?
De ce te-ai angajat aici?
Fiindcă îmi place să-mi testez limitele și să ies din zona de confort.
- Urăști ambele lucruri. - Mai puțin decât înainte.
Deci nu te-ai angajat aici ca să nu fiu eu concediată?
Eram gata să plec, tată! Departe de Archie și de acvariul ăsta!
Poate dacă m-aș fi dus altundeva,
ar fi fost un lucru bun pentru mine.
- Da nu m-ai lăsat. - N-am vrut să faci o greșeală!
Am voie să fac greșeli!
Trebuie să fac greșeli!
Nu mă crezi în stare să fac ceva singură.
- Nu e adevărat. - Titularizarea.
Angajarea mea aici. Toate ți se datorează.
Încercam să te ajut.
Te iubesc foarte mult.
Aș face orice pentru tine.
- Știi bine! - Da, știu.
Așa că hai să punem cărțile pe masă.
Ai mai făcut ceva ce crezi că m-ar face s-o iau razna?
Să ne lămurim. Ai ceva de spus?
Nu!
Joc table online cu Fred Salewski.
- Cine e Fred Salewski? - Tatăl lui Sunny.
Ne-am intersectat. Cred că ți-ar plăcea.
Nu cred că mi-ar plăcea tatăl lui Sunny.
Când joci table cu Fred Salewski, mai și vorbiți?
Nu, nu se poate discuta acolo. Uneori folosim FaceTime.
Ce căcat? Ce naiba ai?
- Știu că ești supărată. - Nu sunt supărată.
Sunt foarte tristă.
Chiar am crezut că crezi în mine.
Cred în tine!
Da, se vede.
Mai vrei cafea?
Nu, mulțumesc.
Îmi poți aduce încă o felie de plăcintă?
Dacă simt că mă judeci, nu pupi bacșiș.
Vine și a treia felie.
Vrea și frișcă!
Bună.
- Te îmbeți de unul singur? - Nu.
Îmi înec amarul în chestia asta care cică e ceai.
Am cerut ceai la vrac,
dar se pare că aici e imposibil așa ceva.
Ceai la vrac într-un bistrou? Mai snob nu poți să fii?
Stai cu mine?
De ce nu?
Consumul masiv de plăcintă e un semn la tine.
Ce se întâmplă?
Crezi că răzbesc în lume de una singură,
fără să distrug totul?
Te-am înțeles cu greu.
Katie, ești cea mai inteligentă persoană din orice încăpere ai intra.
Nu știu ce vrei să spun.
Poți să faci orice.
Îmi anulează cartea.
- S-o ia naiba pe Brenda, e afurisită. - Am noroc.
Am aflat devreme că nu sunt chiar atât de impresionant
pe cât mă credeam.
- Știu că vrei să-ți fac un compliment. - Da, aș vrea.
Cineva mi-a zis că oamenii geniali
n-au nevoie să li se spună că sunt geniali.
Ce prostie! Care-i rostul dacă nu zice nimeni nimic?
O să-ți recuperezi cartea, Arch. Ești cea mai convingătoare persoană.
- Nu știu ce să zic. - Termină!
Erai sigur că mă poți convinge să ne împăcăm.
Ai memorat un întreg discurs.
- Bine ca n-a trebuit să-l ascult. - Nu.
Ai ieșit în pierdere. Era excelent.
Eu consider că era sclipitor.
- Sunt convinsă. - Faceți-vă de cap!
Mulțumesc.
Ce conținea? Sunt curioasă.
Faptul că m-am căsătorit cu tine
e printre lucrurile care n-au fost o greșeală imensă.
Nu mă înțelege greșit, am inclus și brizbrizuri clasice.
O glumă pe ici, o exprimare spirituală pe colo.
Bun.
Ideea de ansamblu era
că, dacă aș avea noroc să am șansa să încerc să te recuceresc, aș...
Mă bag.
Katie, m-ai întrebat ce conținea discursul,
nu-l țineam acum efectiv.
Da, dar mi-ai spus cândva
că am cât timp vreau ca să iau o decizie.
Așa că o iau acum.
Și, dacă e o mare greșeală, măcar e greșeala mea.
Deci da, mă bag.
Folosește informația cum vrei.
Și plătește-mi plăcinta.
Am mâncat și doi cheeseburgeri.
Poftim?
Traducerea: Adina Câșu