Na jó, mi jön? A töri beadandó, azzal is segítek később.
Spanyol projekt. Kértél rá haladékot?
- Hogy? Tessék? - Jaj, apám!
Spooner, segítened kell a spanyolban.
És hétfőn statisztika vizsgád van. JD!
- Kocacsöcs. - Kapd be!
JD felkészít a stat vizsgára.
Na jó. Mennem kell. Ne add fel!
- Köszönöm, Rooster! - Cső, Grög!
Hiszek benned!
- Gyors fűszünet? - Én már elkezdtem.
Sziasztok!
- Kösz, hogy segítetek. - Szia!
Üljetek vissza és tanuljatok, vagy kurvára kinyírok mindenkit!
- Anya! - Tommy hatkilós kisbaba volt.
Szétszakított a vaginámtól a végbelemig.
Nem azért szültem meg, hogy végül kibukjon.
- Igenis. - Igen, világos.
Jó. Szeretlek, kicsim!
Szeretlek.
- Mi a faszom volt ez? - Tényleg széttépted a vagináját?
Kuss legyen!
Oké, srácok, tudom, hogy ma vetítés volt,
de nagyon nehéz koncentrálni, ha ennyit smároltok.
Nem felelhetek azért, ami a sötétben történik.
Szerintem meg igen, George.
Persze. Szia, szivi!
- Szia! - Hali!
Jöhet a felépülés?
- Mint a huzat, bakker! - Helyes.
Ma elkezdem visszaszerezni az életemet.
A bicajok elég messze vannak.
Korán tetted fel a sisakod.
Nem érdekel.
Te is vedd fel, hogy ne nézzek ki hülyén!
- Nyomassuk! - Csináljuk!
- Csá! Hogy vagy? - Hé, mizu?
Oké, el kell mondanom valamit.
Nagyon nehéz döntés volt,
de nem fogadom el a Biotecha ajánlatát.
Inkább itt maradok Archie-val.
Ezt fel kell dolgoznom.
Elmondta már?
Nem ez a legnagyobb baromság, amit valaha hallott?
Egyelőre feldolgozom.
Rendben.
Dolgozza csak fel, Walter!
Meg kell hagyni, imádom ezt a trikót.
Mindig is illettek hozzám a neoprén cuccok.
Kész vagyok.
Ezt már szeretem, igen!
Támogatlak.
Tedd azt, ami neked jó!
Köszönöm.
Nem. Mi a fasz?
Nyugi, még nem végeztem.
Mert neked meg kell győződnöd róla,
hogy Archie is annyira akarja ezt, mint te.
- Érthető? - Igen.
- Különben kinyírom. - Meg én is.
Az a kurva Oroszország meg Sztálin!
Az a kurva kibaszott, köcsög...
Szia, Archie! Jókor jöttem?
Mint mindig. Ja, amúgy is kell egy kis szünet.
Mozognom kell. Nem árt, ha kering a vér.
Rázok egyet. Risza-risza. Nem jössz?
Nem, köszi. Hallom, több órádat is lemondtad.
Bocsi, igen. Le kellett. Határidőm van a könyvre.
És azóta nyomatom már harminchat órája.
De kihúzom valahogy.
Ittál te már energiaitalt? Ja, a diákjaim ajánlották.
Egy kicsit olyan, mint a kokain.
Szerintem érzetre olyan, de nem a sötét, ijesztő része a kokainnak.
Inkább olyan, mint amikor beüt, és jót ismerkedsz, de...
El se hiszem, hogy a kölykök ezt isszák. Mert kétlem, hogy egészséges.
- Egyetértünk. - Istenem, a szívem!
Annyira gyorsan ver, olyan...
Hallod ezt?
Most megyek.
Több órát ne mondj le!
A fejem egy kibaszott nightclub, érted?
Sok sikert a könyvvel!
ROOSTER 1. ÉVAD 9. RÉSZ
Hogy vagy? Dögölj meg!
Hát itt van!
Szóval, helyzet?
Szóltam a srácoknak a csapatban, hogy találkozunk,
és mindenki hiányol.
- Lófaszt. - Pedig igaz.
A jégre pisilésed rémlik?
- Bár rémlene! - Még mindig látszik.
Amikor átkoriznak rajta, elmosolyodnak.
De bájos.
Kösz, hogy elmondtad.
Szóval hogy megy az elvonó?
Elég jól. Cristle sokat segített. Remek helyet ajánlott.
- Az szuper. - Ja.
Csoportterápiával vagy online blackjackkel töltöm az időmet.
Amióta józan vagyok, új távlatokat nyitott az online kaszinó.
- Ennek is van jó oldala. - Jól hangzik.
Ja. Jó emberek.
- Nézd, Greg pár nap múlva elmegy! - Így van.
És meg akartam kérdezni,
hogy folytatnád-e az edzéseket az ünnepek után.
A program nyolchetes.
- Jobb lenne végigcsinálni. - Igen.
Másfelől nem vagyok puhapöcs,
és él bennem egy démon, ami azt üvölti:
"Igen, baszki! Rock and roll!"
- Mi lenne, ha nem hallgatnál a démonra? - Ne hallgass a démonra!
Beszélek Walttal,
és meglátjuk, hogy találunk-e helyettest, míg készen nem állsz.
Jó, köszönöm.
- Mennem kell. - Oké. Szia!
- Jól van. - Kösz!
Ötven dolcsiba, hogy mire felér a lépcsőn,
meggondolja magát, és visszajön.
Figyelj, szerintem nem kellene hazardírozásra cserélned a piát!
- Ki vagy te, az anyám? - Nem.
Előhúzod a csöcsödet is az öved alól?
- Most megyek. Jól van. - Ugyan már!
- Uramisten! - Mi az, öcsikém?
A második világháborúról olvasok,
és rájöttem, hogy ki a gáz. Németország.
A helyedben leírnám.
Most írt anyád, azt mondja, hogy holnap együtt vacsoráztok.
Bostonban van. Gondoltam, jó lenne, ha elmondaná,
hogy a férfiak mellékesek, én meg gyenge vagyok.
Jól hangzik.
Lássuk csak!
A midwayi csata nemcsak egy mozifilm volt,
hanem egy csendes-óceáni csata.
- Ennek nincs értelme. - De igen, van.
Ma láttam Archie-t.
Éli az életét. De elállt tőle a lélegzetem.
- Annyira unom már. - Ne gyötörd magad!
Gyorsabban túl leszel rajta, mint én.
Lehet, de ahhoz, hogy újra önmagam legyek, nem elég a bicajozás, nem?
Tudok adni Adderrallt.
- Nem! - Jó ötlet!
Vagy ott van Dylan kinevezési programja.
- Mert én is ide tartozom. - Remek tanár vagy.
- Igen. - Ja.
- Tudod, hogy miért? - Ne!
- Kimondom. Igen. Mert rocksztár vagy! - Kérlek, ne!
Kimondta.
Utálja, ha ezt mondom, pedig folyton ezt mondom.
Tudod, mit? Leszarom. Rocksztár vagyok!
- Az vagy. - És mi vagyok még? Egy lángelme!
Egy lángelme!
Látjátok, tudok én vicces is lenni!
De csak ritkán akarom.
Ráadásul, szomszéd csajosan szexi vagyok, nem?
- Nem tudom. Ő mondja a tutit. - Te vagy a világ leggyönyörűbb lánya.
Látod, mivel állok szemben? Te mondd meg!
Jó, hát...
Talán láttam már korábban a Ludlow legszexibb tanárai listán.
- Hányadik voltam? - Negyedik.
Igen, bébi! Hú! Negyedik, szép!
Király, a top 5-ben vagyok!
A top 5-ben vagyok! Azta!
Jó reggelt!
Bizonyára megszenvedtétek
az utolsó pillanatos feladatot, amit kiadtam tegnap,
de a haladó szemináriumom része,
hogy teljesen elhivatottak legyetek őfelsége, a Világtörténelem felé.
Ezt észben tartva, hogy tetszett a könyvem?
Én csak hatszáz oldalig jutottam.
Semmi baj, Ruben. Reméljük, hogy én jobb passzban leszek,
amikor a diplomamunkádat olvasom.
Remélem, a végére érek.
Gyerünk, visszajelzéseket! Csak őszintén!
Mitek van? Halljam!
Hát, tudom, hogy nem fikció, de a megfogalmazás szinte költői.
Puskinra hajaz.
Éppen ez volt vele a célom.
Puskin. Köszönöm, Eli. Ez remek.
Ha már itt tartunk, ráférne egy átgondolt húzás.
Hát, igen, de úgy vélem,
hogy egy ilyen könyvnél indokolt ez a terjedelem.
Talán nem ekkora terjedelem.
Nicsak, ki beszél!
Valaki imádja a saját hangját.
Inkább adjátok vissza! Már elküldtem a szerkesztőmnek.
Ha már leadta, minek olvastuk el?
Azért, mert azt hittem, velem egyenrangú elmék vagytok.
De semmi pánik! A világnak kelleni fog biztonsági őr meg DJ.
Na gyerünk, kifelé!
- De csak most kezdtük el. - Gyerünk! Húzzatok a búsba!
LUDLOW EGYETEM
Mit is vártam? Egy csapat kölyök fejletlen homloklebennyel.
Az az indulatkezelésért és a döntéshozatalért felel,
- nem a gondolkodásért. - Ezt én is tudtam.
Tudom, hogy nálad bókoktól gurul a gép.
De a zseniális embereknek nem kell mondani, hogy zseniálisak.
Akkor honnan tudnák?
A bizonytalanság nem áll jól nekem. Szóval le is söpröm.
- Nézd, így ni! - Lesöpröm innen.
- Ott is van? - Hát itt vagy!
Amúgy minden rendben.
És valaki megsúgta, hogy ez a ház jövő szemesztertől üres.
Íme, az új otthonunk!
- A miénk? - Gyerekünk lesz, picim.
Robin az anyjával szeretne élni.
Utálom ezt a nevet.
Most ki lakik itt?
Valaki, aki csupa jó energiát áraszt.
Most beszéltem a kuratórium elnökével, és a kis huncut imádja az e-biciklijét.
Sajnos minden csont eltört a kézfejében.
Nem hallak.
Meg kell várnod, míg az irodádba érek, mielőtt belevágsz.
Jogos.
Hogy tört el a kézfeje? Elesett?
Tehát mégis hallottad.
Lebuktam.
Nagyon erőteljes a hangod, szobákon keresztül hallani.
Amikor említettem Grahamnek,
hogy már megint beugrós hokiedző kell,
azt mondta, az egész hokiprogram "lefejthető zsír".
Ne, ne csináld... Ne már!
A fiúk keményen edzettek. Belehalnának.
Tudod, mit? Jó a csapat.
Hívd el Grahamet a holnap esti meccsre! A Pruitt-tal játszunk.
Szerintem megizzasztjuk őket.
Remélem is.
Próbáltam megértetni vele,
hogy nem minden döntést kell a költségvetés alapján meghozni,
de annyira röhögött, hogy elrepedt a foga.
- Törékeny embernek tűnik. - Nyolcvan éves, Greg.
Attól még nem kéne elhagynia a fogát, ha röhög.
Te kürtölted szét, hogy szeretnéd,
ha a professzorok gyorsított eljárással kapnának állandó kinevezést.
Tetszik az energiád.
Mától proaktív vagyok.
Szuper. De órám lesz.
Csak két perc múlva.
Igen, de az éjjel betequilázva néztem "katonák
meglepik a gyerekeiket" Instagram-videókat,
szóval nem tudom, mit tanítok ma.
Gyors leszek. Kérlek!
- Na jó, halljuk! - Oké.
Csak egy állandó kinevezéssel rendelkező művészettörténet-professzorunk van,
és a kurzusának az a címe, hogy "Aktok".
- Kétlem, hogy művészeti kurzus. - Utána kell néznem.
Már két cikkem is megjelent az "October" folyóiratban.
Felhívtam az ICA Boston kurátorát, aki több kortárs műalkotást
tudna kölcsönözni a Cabot Múzeumba.
És remek tanár vagyok. Szóval mit gondolsz?
Hogy remek jelölt vagy a kinevezésre.
- Öt év? Ez mitől gyorsított eljárás? - Mert általában tovább tart.
Miért rontod el a kedvét?
Ne törődj vele! Büszke vagyok rád!
- Köszi, anya! - Szívesen!
Te mindig jó voltál a lelkesítésben.
- Sajnálom, hogy apád nem ilyen. - Oké. Nagyon vicces.
Szeret, csak nem tudja, hogy mutassa ki.
- Rémes, amikor ezt csináljátok. - Megérted, ugye?
Megyek hokiedzésre. Ti pedig szemétkedjetek tovább!
- "Szemétkedjetek tovább"! - Ó, de morci!
Szeretlek titeket, mindig is így lesz. Akkor is, ha gonoszak vagytok.
Hogy van apád mostanában?
- Ami azt illeti, nagyon jól. - Tényleg?
Igen. Levette azt a képet rólad, hál' istennek.
- Mi? Hűha! - Bizony. Tudom.
Hűha! Oké.
Anya, ne!
- Mit ne? - Ne már!
Végre már kezd túllenni rajtad.
Jaj, kicsim! Nem, nem.
Nem lesz túl rajtam, mert rajtam nem lehet túllenni.
Én nem nevetek.
Nem élvezheti egy nő, hogy az exférje
szánalmasan isteníti élete végéig?
- Jézusom, anya! - Ez nem helyes, igaz?
- Megyek órára. - Oké. Ez rossz? Egészségtelen?
- Anya! - Dolgozom rajta.
Rossz vagyok.
Ez az, keresd a centert! Ki van ott? Ki van ott?
Lődd el, DJ!
Gyerünk!
Igen!
Hisztek még a csodákban?
Szép! Na jó.
Szuper! Szép munka!
Cseppet sem kell aggódnotok Brad miatt.
Sok vérnek tűnik, de nem találtátok el.
Csak ez történik vele, ha ideges lesz.
- Minden oké, Brad? - Aha.
Szóval holnap a Pruitt-tal játszunk, erős csapat, de bízom bennetek.
Ti hogy érzitek?
- Félek. - Nincs okotok félni.
A múltkor kiverték két fogamat.
Ez korona.
Jó hírem van, Lucas, remekül néz ki.
Szóval a Pruitt remek csapat.
Gyorsabbak nálunk. És nagyobbak nálunk.
Ott van a 49-es játékos.
Hatalmas, sűrű bajusza van.
Valószínűleg csak azért hokizik éjszaka,
hogy levezesse azt a dühöt,
ami napközben felhalmozódik benne dokkmunkásként.
És nagy kár, hogy ezen a ponton vesztettem el a fonalat.
Nem mondom elégszer, de szeretlek titeket.
Kit érdekel? Ne babusgassa őket! Maga az edző, nem a dada!
Donnie, ez egy zárt edzés.
Nekem nem. Van jelvényem.
A moziban hagytam. A moziban van a jelvényem.
Tegnap ott jártam
"Az igazi kaland" 15. évfordulóján.
- Nem ismerem. - Úristen! Meghatározó volt.
Tudta, hogy meg lehet venni egy állatkertet?
- Érdekes. - Igaz történet az alapja.
Matt Damonnal.
- Őt csípem. - Szinte leugrik a vászonról.
És őrület, hogy milyen állatok vannak benne!
- Jó, majd megnézem. - Meg fogja köszönni.
De ami a srácokat illeti, fikarcnyi esélyük sem lesz,
ha úgy hisztiznek, mint egy csapat kislány!
Köszönöm, Donnie.
- Ja. - Nem hittem, hogy ezt mondom,
de egyetértek Donnie biztos úrral.
Nem fogtok meccset nyerni,
ha továbbra is úgy hisztiztek, mint egy csapat kislány.
Jól van, először is, nem én hívtam őket "egy csapat kislánynak".
A helyi rendőr mondta,
akivel éppen egy ismeretlen Matt Damon-filmről beszélgettem.
Imádta. Állatkertes.
Oké, nincs rendben, ha a női nemet a gyöngeséggel társítjuk.
Teljesen egyetértek. Azt akarom mondani,
hogy ha kiviszünk négy-öt éves kislányokat a jégre
egy férfi egyetemi hokicsapattal szemben,
akkor nekik annyi.
És nem úgy értem, hogy kikapnak, hanem hogy meghalnak.
Ez a szerkesztőm, Brenda. Fel kell vennem.
Mi a stájsz, Brenda?
Üzenem neki, hogy mind utálunk téged.
Nem vártam, hogy máris felhívsz.
Pedig nem kétszáz oldalakat írok egy Rooster nevű pasiról,
aki lövöldöz és paráználkodik.
Sok más is történik benne.
Na, halljuk, ne kímélj! Mit gondolsz?
Ez...
Hát ez... elképesztő.
Csodálatos!
Azt is mondhattam volna, hogy "ne úgy játsszatok, mint a kisfiúk".
Ez hiányozni fog, Greg.
Nekem is, hidd el!
Mi az, hogy nem akarod kiadni?
Nem dönthetsz erről pár fejezet alapján!
Hát itt valakinek annyira tetszett,
hogy hatszáz oldalt olvasott el belőle.
Igen. Persze.
Csak jót derültem a híren. Visszahívlak.
Brenda az.
Igen.
Szia!
Na?
- Imádta. Persze, hogy. - Ez az!
- . Igen, gyere! Oké. - Gyere ide! Ölelj meg!
Azta!
Írtál egy könyvet!
Váratlanul ért minket...
Édesanyád beugrott hozzám ma reggel.
Átadnád neki, hogy örültem, hogy láttam?
Igen, hogyne. Egy kicsit őszintébb hangnemben jó lesz?
Értékelném.
Figyelj, átnéztem Dylan ajánlását!
Mit szólnál, ha öt év helyett
nem kellene várnod a kinevezésre csak egy évet?
Komolyan beszélsz?
Én mindig.
Köszönöm, Walt. Nem okozok csalódást!
Hiszek benned!
Hé, Cristle!
Amikor anyám itt járt, szóba került a kinevezésem?
Hát, ha azt mondom, igen, annak örülnél vagy kiakadnál?
- Örülnék. - Jesszus, Graham!
Ha ezzel akarsz furikázni, kérlek, légy óvatosabb!
Sajnálom, ha ilyen járgányon ülök, ugratni is fogok.
Beszéljünk rólam egy kicsit! Új fejezetbe szeretnék kezdeni,
a nevem pedig az épületen áll.
- Anya! - Igen? Szia!
Ha végeztél, beszélhetnék veled?
Hogyne.
Szerinted is baljósan hangzott?
Oké, srácok, üljetek le!
Figyelem!
Mielőtt megverjük a Pruittot...
Igen, azt mondtam, hogy megverjük őket.
Gondoltam, jól jönne pár szó egy régi baráttól.
Srácok!
Hé! Ez az!
Jól van. Ez az!
Ó, apám!
Olyan hamar felnőnek.
Gregtől tudom, hogy kicsit le vagytok lombozva.
És csak azt akartam mondani,
hogy ha én meg tudom változtatni a szaros életemet,
akkor ti is szépen kimentek oda, és szétrúgjátok seggüket!
- Így van! - Igen!
Mehet a szétrúgás! Szóval menjetek ki a jégre...
Ó, várj csak, várj! Greg!
Ideje jóvá tennem pár dolgot.
- Ne, nem fontos... - Ja, Lucas! Lucas!
Igen. Emlékszel,
hogy pár hónapig nem használt az ADHD gyógyszered?
- Ja. - Hát pedig működött.
Összetörtem, és reggelente felszippantottam őket.
Mit adott helyette nekem?
Régi akváriumtisztító-tablettákat,
- mert megdöglöttek a halak. - Oké, elég. Kösz, edző!
- Értékelem. - Más is van.
- Nem, nem, nem. - Sam!
- Ellopták a bicajod, ugye? - Aha.
Mondtam, hogy DJ szemezett vele,
és arról beszélt, milyen király lenne
lopni egy jó barátjától?
Én voltam. Én vittem el.
Elcseréltem egy hatos csomag dobozos koktélra, vagy mi a faszomra.
Oké. Srácok!
Nagyon jót fog tenni nektek, ha újraélesztitek azt a barátságot.
Jól mondta, oké? És őszintén, ha hiányzik bármitek,
annyi cuccot elvittem, hogy már nem is emlékszem. Mint ez a nyaklánc.
Ez túl szép volt ahhoz, hogy eladjam. Nézzétek! Ez igazi arany.
- Nagyon szép. - Oké? Kié ez?
Neal, tényleg? Ez egy kereszt. Zsidónak néztelek.
Na jó, Brad.
Hé, neked azért segítettem!
Megvan a diplomás csaj, aki dobott téged, mint a forró krumplit?
Épp én keféltem, tudod?
És balhés volt. Szóval szívesen.
Rendben, srácok. Adjatok nekik! Ügyesen!
- Kösz, edző! - Nincs mit.
Jól van. Érezzük jól magunkat!
Oké, jó energiaszint.
Erről van szó, Bobby!
Szent isten!
Gyerünk! Nyomjátok!
Jól van, jól van, jól van.
Szép bodycheck.
Azta! Igen!
Buzi!
Csak egy fiú.
Oké, elég lesz!
Király! Folyjon a vér!
Eltört a karja?
- Igen! - Csapjatok oda!
Adjatok nekik!
Igen!
Ez az!
Szép volt, fiúk!
Ez volt életem legjobb meccse, a fenébe is!
Az én fiam volt! A fiam lőtte!
Hé, kezet fel, ha gólt lőtt a fiad!
Miért ütötted bele az orrod a kinevezésbe?
Mióta próbálok már kilépni az árnyékodból?
Kicsim, nem kérek bocsánatot azért,
mert anyaként viselkedtem. Sok jó dolgot örököltél tőlem.
Az agyadat, a szép hajadat, a szeplőidet.
- Túl sok van. Néha korrektorozom. - Miért teszed ezt, kicsim?
Tudom, azt hiszed, azért vagyok itt, mert az anyám vagy,
de én szereztem az állást.
- Nem én szereztem az állást, mi? - Legbelül te is tudtad.
Én tényleg nem tudtam.
Kicsim, egy tapasztalatlan 29 éves voltál,
és megkaptál egy teljes professzori állást.
- Mit gondoltál, miért? - Mert tökéletes volt az interjúm,
és nagyon csini voltam. Istenem, de hülye vagyok!
- Nem vagy hülye. - De.
- A leghülyébb ember a világon. - Nem. Naiv, az igaz,
- de az a korral eltűnik. - Jézus isten!
Basszus! Elloptad a kakast! De jó!
Nem jó. Még azt sem egyedül csináltam.
Én azért hittem, hogy mindent egyedül értem el,
mert az életemet tekintve, anya, nem voltál túlzottan jelen.
Sőt, egyáltalán nem.
- Nem ítéllek el. - Egy kicsit mégis.
Egy kicsit mégis, igen.
Tudod, mit? Mentségemre legyen mondva, hogy ez nem is az én...
Mindegy.
Kinek az ötlete volt?
- Rooster! Rooster! Rooster! - Oké, oké.
Oké, oké.
Nyugalom, nyugalom!
Büszke vagyok rátok. Remek játék volt!
Nem, nem, várjatok! Srácok, srácok!
Csak egy meccset nyertünk. Ne feledjétek! Rendben?
De ez életem legszebb napja!
Rooster! Rooster! Rooster!
Úristen! Megijesztettél! Győztünk! Kicsim, győztünk!
Győztünk.
Hogy tehetted ezt?
Nem tudom, talán csak mázlink volt.
Tuti, hogy soha többet nem győzünk. Mi a baj?
Miért kezdtél el itt tanítani?
Azért, mert szeretem a kihívásokat, és kilépni a komfortzónámból.
- Mindkettőt utálod. - Már nem annyira, mint régen.
Tehát nem azért vállaltad el, hogy cserébe ne rúgjanak ki engem?
Már majdnem leléptem innen, apa. Távol Archie-tól és ettől a buboréktól.
És ha máshová mentem volna,
talán segített volna megtalálni önmagam,
- de nem hagytad, igaz? - Nem akartam, hogy hibát kövess el.
De hibázhatok!
El is kell követnem hibákat.
Nem bízol benne, hogy boldogulnék.
- Ez nem igaz. - A kinevezés.
Hogy egyáltalán felvettek ide, te intézted.
Kicsim, én csak segíteni akartam!
- Annyira szeretlek. - Oké.
- Megtennék érted bármit. - Ja.
- Te is tudod. - Tudom.
Terítsük ki a kártyáinkat végre!
Van még valami a tarsolyodban, ami szerinted kiakasztana?
Tisztázzuk végre! Bármi más?
Nem, nincs.
Szoktam online backgammont játszani Fred Salewskivel.
- Ki az a Fred Salewski? - Sunny apja.
Összefújt vele az élet. Szerintem kedvelnéd.
Nem kedvelném Sunny apját.
Amikor online backgammonoztok Fred Salewskival, dumáltok is?
Nem, nincs chatablak. Néha felhívom, ha játszunk.
Mi a franc? Mi bajod van?
- Tudom, hogy dühös vagy. - Nem dühös vagyok,
hanem irtó szomorú.
Én azt gondoltam, hogy hiszel bennem.
De hát hiszek benned.
Ja. Látom.
Még kávét?
Nem, köszönöm.
Kérhetek még egy szelet pitét?
És ha ítélkezést hallanék, nincs borravaló.
Érkezik a harmadik szelet.
Tejszínhabot is kér rá.
Helló!
- Egyedül rúgsz be? - Nem.
Csak ebbe a teának titulált löttybe fojtom a bánatomat.
Szálas teát kértem,
de úgy tűnik, ez a lehetetlennel vetekszik.
Szálas teát egy étkezdében? Lehetnél nagyképűbb?
Csatlakozol?
Miért is ne?
A pitefalás nálad mindig beszédes.
Mi a baj?
Képes leszek egymagam élni az életemet
anélkül, hogy katasztrófa lenne?
Ezt alig értettem.
Katie!
Te vagy a legokosabb nő, bárhová is teszed be a lábad.
Mit akarsz, mit mondjak?
Bármire képes vagy.
Visszamondták a könyvemet.
- Brenda kapja be. Csak egy troll. - Talán szerencsém van.
Fiatalon kiderült, hogy nem vagyok annyira lenyűgöző, mint hiszem.
- Tudom, hogy most bókért kuncsorogsz. - Így van, igen.
Állítólag annak, aki zseniális
nem kell mondani, hogy zseniális.
Ez hülyeség. Mi értelme, ha senki nem mondja?
Ki fogják adni a könyved, te vagy legmeggyőzőbb ember a világon.
- Azt nem hiszem. - Ne már!
Meg voltál győződve, hogy rá tudsz dumálni, hogy kezdjük újra.
Egy egész beszéddel készültél.
- Szerencsére nem hallottam. - Nem.
Arról kár, hogy lemaradtál, elképesztő volt.
Vagyis szerintem iszonyú frappáns volt.
- Azt gondolom. - Falja be!
Köszönöm.
És mi volt benne? Kíváncsiságból.
Nem is tudom, valami olyasmi, hogy egyedül
az nem tűnt óriási hibának az életemben, hogy elvettelek.
De azért voltak benne klasszikus cirádák.
Egy vicc itt, egy huncut megjegyzés ott.
Oké.
A lényege valami olyasmi volt,
hogy ha egy nap lesz akkora mázlim, hogy esélyt adsz arra,
- hogy visszanyerjelek, akkor az... - Benne vagyok.
Ez nem... Katie, azt kérdezted, miről szólt a beszéd.
Ez nem maga a beszéd volt.
Ja, de egyszer azt is mondtad,
addig várhatok a döntéssel, ameddig akarok.
Szóval most döntöttem.
És ha óriási nagy hiba, legalább az enyém.
Szóval ja, benne vagyok.
Kezdj vele, amit akarsz!
És hívj meg a pitére!
Két sajtburgert is ettem.
Mi van?
Magyar szöveg: Kopányi Vanda Iyuno